228 
magterne gjaldt det i første række at erstatte manglende raa- 
stoffer ved nye eller forbedrede metoder, for ententen at 
organisere en tidligere ukjendt masseproduktion. De først- 
nævnte hadde den store fordel at besidde en talrik stab av 
dygtige specialister, de sidstnævnte stod i begyndelsen tem¬ 
melig uforberedt; desto mere beundringsværdig er det glim¬ 
rende organisatoriske arbeide, som blev utført under Lloyd 
Georges ledelse under selve krigen. Ifølge opgaver i tyske 
fagblade var der i Storbritannien allerede i 1916 indrettet over 
4000 ammunitionsfabrikker. 
Paa lignende maate som foran er gjort for de kvælstof- 
holdige raastoffer kunde man undersøke, hvordan forholdet er 
for de andre raastoffer for sprængstofindustrien, men det vilde 
her føre for vidt. Her skal kun anføres følgende: 
Verdensproduktionen av svovelsyre ansloges før kri¬ 
gen til ca. 5 mill. tons. Fra gammel tid stod Storbritannien 
som nr. 1, men i de sidste 10 aar har Tyskland efterhaanden 
øket sin produktion, saa det er gaat forbi Storbritannien; imid¬ 
lertid hadde Amerika øket sin produktion endnu mere, saa 
rækkefølgen umiddelbart før krigen var: Amerika, Stor¬ 
britannien, Tyskland, Frankrike med fra 1.5 og ned til 0.5 mill. 
tons aarlig produktion. 
Det hovedsageligste raamateriale er svovelmetaller, især 
svovelkis og zinkblende, som har avløst det oprindelig an¬ 
vendte vulkansvovel og her er centralmagterne særlig uheldig 
stillet, da der hverken i Tyskland eller i Østerrike findes større 
mængder av disse raamaterialer. Ikke mindre end ca. 70 % 
av produktionen maa dækkes av utenlandske kiser, væsentlig 
fra Portugal og Spanien. I begyndelsen av krigen kunde man 
endnu faa endel fra Spanien, Balkanstaterne, Norge etc., men 
det er vistnok stadig blit vanskeligere, særlig paa grund av at 
den spanske kiseksport staar under engelsk og fransk kontrol. 
Under krigen er kiseksporten fra Spanien og Portugal 
sterkt øket, saa der i 1916 tiltrods for den tyske u-baatkrig blev 
utført over 3 mill. tons, hvorav ca. halvdelen til England og 
Frankrike. Svovelsyrefabrikationen i disse lande er derfor 
under krigen antagelig fordoblet. 
Norges kiseksport, som før krigen var steget til ca. 400 000 
tons aarlig, gik for det meste til England, endel til Tyskland. 
