Om algesamfund ved Norges kyst. 
Av prof. dr. N. Wille. 
Fra Svinesund til Jakobselv omskylles Norge mot syd, vest 
og nord av havet, der dels skjærer ind i landet som dype 
fjorder, dels avgrænser tusener og atter tusener av større og 
mindre øer til en mægtig skjærgaard, som kun mangler paa 
korte strækninger, saaledes som f. eks. paa Jæderen og ved 
Stat. 
Kun paa ganske enkelte steder, inde i fjordvikene, i smale 
sund mellem øerne, er havet saa grundt, at planteveksten kan 
gaa helt ned til og bedække selve bunden; ellers smyger 
havets bundfaste plantevekst sig langs landet og omkranser 
øerne og skjærene, saa der dannes et vegetationsbelte, som 
strækker sig fra det høieste vandstandsmerke og ned til et 
vekslende dyp, men som for meget faa formers vedkommende 
overskrider 50 meter. 
Av denne havets plante verden er det idetheletat kun 
meget faa som tilhører blomsterplanterne; naar man nemlig 
bortser fra enkelte former, som til nød kan vokse i brakvand. 
er det kun to arter av aalegræs (Zostera), 2 arter av Rup- 
p i a, 2 arter av Zannichellia, Najas marina og visse 
arter av Potamogeton, som kan findes i havet ved Norges 
kyst; men enkelte av dem forekommer jo ogsaa i ferskvand, 
saa de ikke kan regnes for egentlig faste beboere av havet. 
Av disse har aalegræsset en viss betydning, da det i grunde 
havsviker, især hvor der er litt leret, dækker bunden som en 
grøn eng og ikke alene gir tilhold for en helt særskilt flora av 
smaa alger, som har fæstet sig paa dets friske eller døde blade, 
men ogsaa danner tilholdssted for et rikt dyreliv, som dels er 
fastsittende, dels smutter mellem de lange for bølgeslaget 
svaiende blade. Her trives blandt andet rækerne, saa man 
17 
