284 
snoholjda (t. ex. Smaatinderne). Så fort man kommer forbi 
Kabelvaag och moter de hoga branta fjållen, ser man emellertid 
denna blott vitflåckiga zon ovan den helt insnoade. 
Den vitflåckiga zonen stråcker sig i allmånhet npp anda 
till toppen av fjållen. Endast de hogsta spetsarna, de som 
nå over 700 m., båra till ett visst djup en alldeles vit zon, 
glånsande och skimrande i solen och skarpt skild från den 
undre. Då dessa toppar åga like branta eller ofta ånnu bran- 
Fig. 1. 
tare sidor ån den vitflåckiga zonen, år det tydligen ej sno 
de båra utan rimfrost. Från de svenska hogfjållen år 
denna ovre rimfrost-zon med stor moda iakttagen och under- 
sokt. I Nordland kan den ses från sjon varje klar och vacker 
dag, och med tillhjålp av de nya goda kartorna och en kikare 
kan dess undre gråns ungefår faststållas. I mars 
1917 kunde den sålunda iakttagas på flera stållen utmed Yest- 
fjordens ostsida. Fig. 1 år tagen från Aa på Moskenesøen 
in mot Aavand och visar de 837 m. hoga Gjertinderne, på vilka 
rimfrostgrånsen ligger på ungefår 750 m. 6. h. Fig. 2 år teck- 
