290 
Stofferne kan enten brænde med flamme eller kun ved 
glødning. Da flammen bestaar av brændende gasarter, vil 
et stof kun kunne brænde med flamme, hvis det selv er gas- 
formig eller under forbrændingen utvikler gasarter ved for¬ 
dampning eller spaltning. 
Endelig kan flammen være lysende eller ikke lysende. 
Betingelsen for at en flamme lyser er, at der i flammen utskilles 
faste partikler — f. eks. kulstof, som kan bli glødende og der¬ 
ved utsende lys. 
Disse elementære begreper læres jo nu overalt, hvor der 
læses bare et minimum av kemi. 
Den av et brændsel utviklede varmemængde eller 
forbrændingsvarme angives i varmeenheter, saakaldte kalo¬ 
rier, og med en for praktiske øiemed tilstrækkelig nøiagtighet 
defineres en kalori, som den varmemængde, som medgaar til at 
opvarme 1 kg. vand 1° C. 
Et stofs forbrændingsvarme kan enten bestemmes direkte 
ved at forbrænde en avveiet mængde av stoffet i et saakaldt 
kalorimeter — et lukket metalkar omgit av en avveiet mængde 
vand — eller den kan tilnærmelsesvis beregnes, naar man 
kjender stoffets kemiske sammensætning. Den første metode 
er den nøiagtigste, især siden den berømte kemiker og poli¬ 
tiker Marcelin Bertlielot (1827—1907) anvendte forbræn- 
ding i komprimert sur stof. Men metoden fordrer endel øvelse 
og et kostbart apparat. Forskjellige modifikationer er angit 
av Mahler, Hempel o. a. For bestemmelse av gasformige 
stoffers forbrændingsvarme anvendes specielt hertil konstruerte 
kalorimetre, hvorav Junkers er det mest anvendte. 
Berthelot—Malilers »bombekalorimeter« for faste og fly¬ 
tende brændmaterialer bestaar av et sterkt staalkar (»bombe«) 
indvendig forsynet med et overtræk av platina eller emalje. 
Bomben har et med skruegjænger forsynet laag, som er lufttæt 
selv ved et tryk av 25 atm. Gjennem laaget fører rør for sur- 
stoftilførslen og for de elektriske ledningstraade, som tjener 
til brændmaterialets antændelse. Av brændslet uttas en gjen- 
nemsnitsprøve, som pulveriseres, og herav avveies ca. 1 gr. 
som presses til en briket omkring en fin platinatraad, som igjen 
forbindes med ledningstraaden inde i bomben. Derefter skrues 
laaget igjen og der tilledes komprimert surstof, til trykket naar 
