324 
fortæller at et æble, som han saa falde, bragte ham til at 
tænke den dristige tanke, at der ikke var nogen væsens- 
forskjel mellem lovene for æblets fald paa jorden og for him- 
mellegememes bevægelse i verdensrummet. Saa gjorde han 
sine berømte slutninger: Fra de Keplerske love sluttet han til 
den almindelige gravitation som den kraft der laa bak him- 
mellegemernes bevægelser. Og der elter vendte han saken 
om, og la gravitationsloven til grand for alle astronomiske 
forutsigelser. Resultatet er de vidunderlige forutsigelser som 
vi til praktisk bruk finder i hvert aars almanak, og som, naar 
det gjælder teoretiske undersøkelser, kan utstrækkes aar- 
tusener ind i fremtiden. 
Det eiendommelige ved dette mægtige omslag i astro- 
nomiens utvikling er at den skyldes krydsning av viden fra 
to helt forskjellige kundskapskilder. Den ene er den direkte 
iagttagelse av de vældige naturfænomener. Den anden under¬ 
søkelsen i det smaa, under de beskedne forhold hvor vi selv 
kan gripe ind og forandre betingelseme for fænomenets utvik¬ 
ling, og derved tilveiebringe den grad av enkelhet at vi finder 
det rette angrepspunkt for tanken, naar det gjælder at søke 
de bakenfor liggende love. 
Den videnskap som fremgik av denne krydsning kalder 
vi endnu som regel efter sin gjenstand astronomien, læren om 
stjerneme. Men et mere betegnende navn, som minder om 
de to krydsende kundskapskilder, er det franske mécanique 
celeste, den himmelske mekanik. Ser vi saken almindeligere, 
saa regnes mekanikken som den første gren av fysikken, og 
dens grundlægger G a 1 i 1 e i som hele fysikkens fader. Som 
grundlægger av den himmelske mekanik staar paa samme 
maate Newton som fader til den kosmiske fysik. Av denne 
er geofysikken en del, forsaavidt som jorden er en del av det 
hele verdenssystem, og geofysikkens enkelte dele stræber i 
sin overordentlig meget langsommere utvikling saavidt mulig 
frem mot samme fuldkommenhet som den himmelske mekanik 
med et slag naadde. 
Stiger vi nu ned fra stjernernes verden, saa møter vi i 
en lavere himmelsfære fænomener som fra de ældste tider 
