368 
tagelser av gorillaen i fangenskap; de viser os alle dyret fra 
en meget mere »elskværdig« side end navnlig de ældre beret¬ 
ninger om det lot formode. 
Den første gorilla kom til Europa i 1876 til Berlinerakva- 
riet, og senere er et — forøvrig endnu ret litet — antal blit 
bragt til zoologiske haver; det er heller ikke lykkedes at holde 
dem levende i længere tid; voksne er de aldrig blit. Vil man 
sammenligne deres psyche med menneskets, saa maa det være 
med smaa barns. Alle, der har set gorillaer i fangenskap, er 
enige om deres merkelige menneskelighet, der absolut overgaar 
baade chimpansens og orang-utanens. 
Jeg skal her i uttog gjengi Falkensteins uttalelser om 
gorillaen, som Loango-ekspeditionen bragte til Europa; de gir 
et godt begrep om dyret. 
Den nævnte gorilla blev først en tid holdt i Loango for at 
vænnes til »europæisk« levevis; paa skibet, der bragte den til 
Tyskland, var den aldrig lænket, men fik gaa frit omkring, 
nærmest bevogtet som man passer paa et barn. Den hadde 
forskjellige lyd til at uttrykke bøn, frygt og skræk; desuten gav 
den ofte sine følelser utslag ved at klappe i hænderne, hvad der 
aldrig var blit lært den. Ganske særlig paafaldende var den 
behændighet og betænksomhet, som den la for dagen naar den 
spiste; kom tilfældig en av de andre aper (som ekspeditionen 
hadde) ind i værelset, saa var intet sikkert for den, alt blev 
nysgjerrig grepet og tankeløst kastet bort igjen; ganske ander- 
ledes var det med gorillaen; hver en kop, hvert et glas tok den 
som med en medfødt omhu, omfattet glasset med begge hæn- 
der, mens den førte det til munden, og satte det sagte og for- 
sigtig fra sig, saa den aldrig slog noget itu — alt uten at dyret 
nogensinde hadde lært bruken av saadanne gjenstander eller 
kunststykker av nogen art, idet man med hensigt ønsket at 
bringe det saa upaavirket som mulig til Europa. Likeledes var 
gorillaens bevægelser mens den spiste rolige og manerlige; den 
tok av alt kun saa meget, som den kunde ha mellem tommel-, 
peke- og langfinger og saa likegyldig til, dersom man tok noget 
av det for bort, der var lagt for den. Bemerkelsesværdig var 
dens renslighet; var den kommet i noget spindelvæv eller andet 
urent, saa søkte den med et komisk uttryk av avsky at befri 
( 
