374 
Karakteristisk for strandlinjerne i fast berg er de berg¬ 
knauser, som rager op i strandlinjeflaten og ofte langs dens 
forreste kant. Dette er fremhævet av en række iagttagere. 
Karl Pettersen og Lehmann omtaler det. S c h i ø t z 
og Vogt behandler det mere indgaaende. Tilstedeværelsen 
av disse bergknauser kan vanskelig forklares ved drivisteorien. 
De er som S c h i ø t z har paavist et vigtig argument imot den. 
Lehmann antar, de skulde være dannet ved forvitring og 
erosion av rindende vand efter landets hævning. De skulde 
følgelig være meget yngre dannelser end selve strandlinjen. 
Men det kan ikke være saa. De i strandlinjeflaten optrædende 
bergknauser viser sig ofte moutonnerte, isskurte, og de har i 
det hele et saa gammelt præg, at de maa være samtidige med 
strandlinjerne og staa i sammenhæng med deres dannelse. 
At drivis kan ha været medvirkende ved dannelsen av 
nogen av vore strandlinjer, vil jeg ikke benegte; men den har 
sikkerlig kun været av underordnet betydning. S e x e antok 
strandlinjerne dannet ved isbræer, som har skutt sig ut efter 
fjordene og sundene. Men heller ikke denne hypotese kan 
bringes i samklang med deres optræden og form. Man skulde 
da særlig vente at finde dem langs siderne av vore store dype 
fjorder og da fortrinsvis paa de fremspringende nes eller ved 
indsnevringer. Men som vi har set, findes de oftest ved bug- 
tene, sjeldnere paa nessene. 
Skulde strandlinjerne, som Sexe antok, være dannet ved 
skuring av bræranden, maatte de ha en lignende form som ved 
dannelse av drivis. Men det har vi set, de ikke har. B 1 y 11 
fremholder i 1881, at drivis vanskelig kan tænkes at ha uthulet 
saa dype furer i berget som mange av vore strandlinjer. Han 
antar de er dannet ved frostsprængning under et koldt klima 
og under betydelig høideforskjel mellem hoi- og lavvand. 
Under høivand vil våndet trænge ind i alle sprækker og porer 
i berget. Under lavvand vil det indtrængte vand fryse og 
derved sprænge og smuldre berget op. Dette finder sted to 
ganger i døgnet hver vinter. Virkningen herav maa gjennem 
et længere tidsrum bli betydelig. 
S c h i ø t z har nærmere utviklet teorien om frostens 
sprængende virkning ved strandlinjedannelsen. Strandlinjerne 
