5 
Néphelinsyenite“, saa kan man ikke- andet end at beklage at 
der i Norge ikke blev budt ham slike vilkaar, at han kunde 
ha blit her hjemme. Hvad Brøgger i disse aar kunde ha til¬ 
ført vort universitet, vilde ganske sikkert har været av bety¬ 
delig værd. Paa den anden side har vistnok Stockholmsophol- 
det hat sin betydning for Brøggers utvikling ; her kom han 
straks i selvstændig ledende stilling der la beslag paa alle hans 
evner, og da hans institut vokste, samledes her om hans lærestol 
en række begavede unge mænd som senere skulde komme til 
at beklæde de ledende geologiske stillinger i Skandinavien. 
Han er derved kommet til at øve en indflydelse paa, geologisk 
forskning her i Norden som ingen anden. 
Pro ds de mange opgaver som Brøgger fik at løse i Sverige, 
ser vi at han a-ltid omfattet sit fædreland med den største 
interesse, did foretok han ekskursioner baade alene og med sine 
elever, og derfra hentet ham materiale til flere av den lange 
række av avhandlinger som blev til under hans Stockholms- 
ophold. I Stockholm 1a- han den sidste haand paa det før om¬ 
talte arbeide „Die silurischen Etagen 2 und 3“, som blev trykt 
som norsk universitetsprogram for aar et 1882; herfra sendte 
han til „Nyt Magasin for Naturvidenskaberne“ sine avhand¬ 
linger „Die Spaltenverwerfungen in der G eg end Langesund — 
Skienh (1884), „Ueber die Bildungsgesichichte des Kristiania- 
fjords“ (1886), „ Geologisk kart over øerne ved Kristiania^ 
(1887) og „Vorlaufige Mittheilung uber den Hiortdahlit a (1888). 
Her fuIdendte ^ han i aaret 1890 sit epokegjørende arbeide 
„Die Mineralien der Syenitpegmatitgange der siidnorwegischen 
Augit- und N ephelinsyenite a , der skaftet ham ry som en av 
samtidens aller største mineraloger og petrografer. Der lever- 
tes i dette arbeides første del en samlet fremstilling av Kristi- 
aniafeltets eruptiver og en speciel omtale av syenit- og nefelin- 
syenitpegmatitgangenes geologi. Man f aar en oversigt over 
de forskjellige hovedtyper i Kristianiafeltet, deres mineralogiske 
og kemiske sammensætning og deres geologiske rækkefølge. 
Og paa grundlag herav paa,viser Brøgger at alle disse typer 
med sin tildels meget forskjellige sammensætning staar i et 
nært slegtskapsforhold til hinanden, og viser hvorledes alle 
maa være fremkommet ved en differentiation av en fælles stam- 
magma, hvis sammensætning han ogsaa beregner. Det var 
