Foranderlige stjerner. 
Av 8. Enebo. 
Fiksstj ©rn©himmelen har fra urtiden været anset som et 
symbol paa den evige uforanderlighet. Til alle tider og blandt 
all© folkeslag har folkebevidstheten stillet stjernernes uforander¬ 
lighet op mot de jordisk© tings veksling og forgjængelighet. 
Dette gjaldt saavel stjernernes sted som deres lysstyrke. Det 
kan for den almindelige betragtning av himlen ogsaa gjælde 
den dag idag. Da Hipparch fra Rhodos for over 2000 aar 
siden utarbeidet det første stjernekart, hadde stj ernebillederne 
praktisk talt samme utseende som nu, og de enkelte stjerner 
indenfor hver konstellation synes heller ikke at ha undergaat 
nogen væsentlig forandring hverken i farve eller lysstyrke. 
Dog gis der undtagelser, og deres antal har i de sidste 
aar vokset med altid økende fart, i samme mon som gransker¬ 
nes antal er steget og instrumentene forbedret. Men disse 
undtagelser falder ikke let i øinene, og det er derfor intet mer¬ 
kelig i, at d© helt undgik oldtidens og middelalderens astro¬ 
nomer. 
Med nutidens fine maaleinstrumenter er det lykkedes at 
godtgjøre, at fiksstjernerne saa langt fra er i evig ro, som de 
tvertimot iler frem gjennem rummet med en fart, som overgaar 
al vor erfaring. Vor sol f. eks. nærmer sig et punkt i Hercules 
med en hastighet av 20 km. i sekundet; men sammenlignet med 
mange andre solers maa dette betegnes som sneglegang. Re¬ 
korden er 300 km. pr. sekund, og indehaveren er en liten stjerne 
i Karlsvognen merket 1830' i Groombridges stjernekatalog. 
Somme stjerner fjerner sig, andre gaar truende ret mot os. 
Dten nogen tilsynelatende regel og mot altid flygtende maal 
hvirvler de tindrende lyspunkter rundt paa himmelsfæren som 
støv i en solstripe. 
Naturen 1912. 
