34 
At der tro ds dette maa aartusener til, for at nogen for¬ 
andring i sted og størrelse kan gjøre sig merkbar for det blotte 
øie, er det eneste forstaaelige maal for deres enorme avstander 
baade fra os og indbyrdes. 
At der findes stjerner, som ogsaa er foranderlig i lysstyrke, 
har sandsynligvis været kjendt like fra oldtiden. En av de 
mest bekjendte foranderlige stjerner, Algol eller „Djævlestjer- 
nen“, har nemlig faat sit navn av de gamle arabere, som saa- 
ledes maa ha lagt merke til dette mystiske „blinkfyr“, og i sin 
overtro sat det i forbindelse med ulykker og andet ondt. 
Den første historiske beretning om opdagelsen av en slik 
stjerne skriver sig imidlertid fra 1596, da David Fabricius op- 
daget Mira. I 1667 blev Algols foranderlighet gjenopdaget av 
Montanari. I begyndelsen av det 19de aarh. opdagedes endnu 
nogen andre; men Argelanders liste fra 1844 tæller dog endnu 
kun 18. Ti aar efter var tallet steget til 53, og heretter gaar 
opdagelserne slag i slag. Harvard Observatoriets katalog fra 
1888 indeholder 225 foranderlige, mens samme katalog fra 1906 
tæller mer end det tredobbelte. Siden 1903, da fotografering 
av de større stjernehoper begyndte, har imidlertid opdagelserne 
tat en saa uanet fart, at katalogene ikke kan følge med. Den 
sidste fra 1907 indeholder ikke mindre end 1957, og emdda er 
hele 1791 foranderlige, fundne i de „Magellanske skyer", ute¬ 
lukket. Alt ialt skulde saaledes i 1907 3748 foranderlige stjer¬ 
ner være opdaget, og da flere hundreder siden er kommet til, 
tør antallet nu (novbr. 1911) trygt sættes til 4000'. Dette tal 
overstiger det an tal stjerner, vi en klar nat kan se med det 
blotte øie. 
Tar man saa i betragtning, at det kun er de større lys- 
forandringer ved en stjerne som sikkert kan konstateres, er 
man berettiget til at tro, at de fleste (om ikke alle) av univer¬ 
sets soler i større eller mindre grad er underkastet lysændrin- 
gens gaadefulde lov. Vor sol danner ingen undtagelse, som vi 
senere skal høre. 
Hvad staar der saa igjen av den gamle lære om himmelens 
uforanderlighet ? 
