37 
Fortsættes observationene i længøre tid og det viser sig, 
at lyskurven gjentar sig regelmæssig med viss© mellemrum. 
hører stjernen til de periodisk foranderlige, i motsat fald kal- 
des lysvekslingen uregelmæssig. 
Som det vil sees av fig. 1 har den her omhandlede stjerne 
et lysmaksimum omkring 4de observationsdag, et andet mellem 
10de og Ilte og et tredje omkring 17de dag. Den har minima 
omkring 2den, 8de og 15de dag. Herav findes perioden at 
være omtrent 6.5 d. 
Lysvekslingen foregaar mellem 5.0 m * og 7.3 m - Amplituden 
(lysvekslingens utstrækning) er altsaa 7.3 m *—5.0 m - = 2.3 m - 
Fig. 1. Grafisk fremstilling av en stjernes lysveksling. Periode = 6.5 d ‘ Amplitude 
= 2.3 m - (7.3 m *—5.0 m -). 
Maksimums- eller minimumsepoken og perioden kaldes i 
almindelighet den foranderlige stjernes elementer. 
De foranderlige stjerner betegnes ved en eller to av de 
store romerske bokstaver fra li til Z med tilføielse av navnet 
paa stjernebilledet, hvori stjernen findes. Støter man paa en 
stjerne med betegnelsen HS ; Tauri eller T' Persei, saa vet man 
altsaa, at man har med en foranderlig at gjøre. 
Jeg mindes en stjerneklar novembernat fra min første ob- 
servationstid. Med stor møie hadde jeg opsøkt en foranderlig 
stjerne av Algol-typen, som eiter de beregnede elementer straks 
efter skulde gjennemgaa et lysminimum. I kikkerten følger 
