38 
jeg nu den lille prik med spændt opmerksomhet. Er det mulig, 
at denne blaahvite tindrende sol om et par timer eller saa skal 
dø ut midt for mine beundrende øine? Det ser ikke saa ut! 
Den holder sig længe uforandret og synes tappert at ville trodse 
astronomenes samstemmige profeti. Endnu ingen tegn paa 
slaphet i blikket! Men saa —■ ganske pludselig synes jeg — 
begynder den at minke, eller det ser helst ut som den fjerner 
sig lik en lanterne paa et skib, som hurtig glider ut over havet.. 
Fortere og fortere avtar dens lys; nu maa jeg anstrænge mine 
øine for ikke at tape den. Endnu nogen minutter, og den er 
I Cephei var # / 
\ ♦'* r'\ 
\ Draken 
Kart 2. ($ Lyrae’s og 8 Cepliei’s omgivelser. 
sporløst forsvunden. Paa det sted, hvor den stod, er nu bare 
en mørkblaa himmel, som synes at lukke sig over den som 
havet over det sunkne skib. 
Slike forteelser er fremmedartede og virker første gang i 
høieste grad overraskende. Men forbauselsen stiger, efter hvert 
som man under studiet av disse stjerner søker at trænge dypere 
ind i deres mysterier. 
Stjerneforandringer hører til dagens orden. De kan i 
mange tilfælder forutsiges med samme sikkerhet som en sol- 
eller maaneformørkelse. I grad og maate er de høist forskjel¬ 
lige. Som den ovenfor omtalte kan nogen foranderlige dag 
