113 
Yi var nu atter i det Tyrrhenske Hav, som vi havde under- 
søgt ganske grundigt for godt halvanden Maaned siden, og vor 
Opgave var derfor nærmest den at eftersé, om der var sket 
nogen Forandring i Forholdene. Dette syntes ikke at være 
Tilfældet; Overfladetemperaturen var naturligvis nu længere hen 
paa Somren noget højere, men den pelagiske Fauna og Flora 
var nærmest uforandret; dog var Diatomeerne, hvoraf der 
havde været en hel del i Begyndelsen af Juli, nu næsten borte, 
og alene Peridineerne repræsenterede Floraen. Larverne af den 
almindelige Aal saa vi denne Gang slet ikke; vi havde dog haft 
nogle, især i den nordlige Del af Bassinet, i Juli. 
Vi laa den 22.— 24. August i Neapel, hvorfra vi tog ud til 
Pompeji og saa den døde By, og gik derfra vest paa mod Sar- 
dinien. 1 Neapels Havn var Våndet ganske brunt af en stærk 
Opblomstring af Planktondiatomeer; atter her slog det saaledes 
til, at der ved Kysten var Diatoméplankton, og her var det 
meget rigt i Mængde, rimeligvis foraarsaget af den Mængde 
Næringsstoffer, der sandsynligvis findes i Våndet, her hvor meget 
Affald og Kloakvand tømmes ud ; Våndet er ved Havnebyer saa 
at sige gødet. 
Det gode Vejr, der om Somren plejer at herske i det 
Tyrrhenske Hav, fornægtede sig heller ikke denne Gang. Vi 
kunde faa vore Poser ud og gøre lodrette Træk (Vertikaltræk), 
hvorved vi fandt, at i 200—100 Meters Dybde stod endnu lidt 
af „Skyggefloraen u af Diatomeer, medens ovenover alene Peridi¬ 
neerne herskede. Den pelagiske Fauna var ligesom i Juli ret 
righoldig, hvad vi saa bedre nu, da vi havde været i det fattigere 
østlige Bassin. 
X. 
•S/S „Thor“, 10. September 1910. 
Paa Sydøsthjørnet af Sardinien gjorde vi d. 26. August en 
interessant Landgang i en lille Bugt, som paa Søkortet hedder 
Piras Bay. Det er en lille Vig, i hvis Bund et Vandløb, der 
nu i Sommertiden var udtørret, falder ud. Der er her den her¬ 
ligste Sandstrand og ypperligt Vand, ret et Sted for et Bade- 
ophold; men Mennesker saa vi ikke noget til; der fandtes blot 
en enkelt lille Hytte i hele Dalsænkningen, og den var for Tiden 
ubeboet. Maaske skyldes det Malariaen, som maa have et godt 
