114 
Hjemsted i det sumpede Parti, der findes omkring Vandløbets 
Leje. Bugtens to Sider er indrammede af Klippekyst med tornet 
Buskvegetation; og her som paa saa mange Steder paa Sar- 
diniens Kyst (og forresten ogsaa paa Minorcas) stod et af de 
mærkelige runde Taarne, der stammer fra gammel Tid, vistnok 
fra Sarascenerne, men om hvis Anvendelse man ikke véd noget 
rigtigt. De er især ejendommelige ved, at deres Indgang ligger 
saa højt oppe, at man ikke rigtig kan forstaa, hvordan eventuelle 
Beboere er komne ind. 
Yegetationen var ganske interessant: den bestod paa Klippe- 
skraaningerne hovedsagelig af en Mængde forskellige Buske, mest 
tornede og med smaa Blade; en Vegetation af saadan Art er 
karakteristisk for Skraaninger i Middelhavslandene med deres 
lange, tørre og varme Sommer: den kaldes paa Korsika for 
Macchi, og derfra er dette Navn overført som Fællesnavn for 
denne Slags Plantevækst. Nu i Sensomren havde de fleste Buske 
ingen Blomster Og flere havde kastet Bladene; men en lille tornet 
Busk, en Art Asparges (Asparagus albus), var aldeles oversaaet 
med sødt duftende, hvide Blomster, omtrent som en Slaaentorn 
hjemme i Foraarstiden. En anden iøinefaldende Plante var Figen- 
kaktusen, Opuntia, hvis første Frugter nu var røde og modne. 
Nede ved Stranden i Sandet stod en prægtig stor hvidblomstret, 
liljelignende Løgplante (Pancratium maritimum); det gjorde 
et høist sælsomt Indtryk at se denne Plantes store hvide vel- 
lugtende Blomsterstand uden Spor af Blade rage op af det golde 
Sand. — 
Efter nogle Timers Exkursion gik vi ombord igen, og saa 
dampede „Thor“ videre rundende om Sydspidsen af Sardinien 
over mod Minorca. Vi fik ved denne Kurs et Snit over Balear- 
havet omtrent paa tværs af vor Kute for to Maaneder siden fra 
Alger til Genua. Vejret var særdeles gunstigt, saa vore Stationer 
kunde udføres programmæssigt. Der viste sig at være liden 
eller ingen Forskel fra vor forrige Undersøgelse. Den samme 
ret righoldige Fauna var til Stede; enkelte Arter var forsvundne 
eller aftagne i Antal, og enkelte andre var komne til eller opr 
traadte i større Antal, men i Hovedsagen var der kun ringe 
Variation. løjnefaldende var den Mængde af de smukke blaa 
Gopler, „den portugisiske Mun-of-war“ (Velella), der med deres 
skraatstillede „Sejl u drev skarevis paa Overfladen. 
