127 
Av diss© forsøk, som forøvrig vil bli fortsat næste sommer, 
fremgaar det blandt andet, at en setvbefrugtning vel kan finde 
sted, inen at en krydsbefrngtning normalt er nødvendig for 
ordentlig frngts ætning. 
De insektarter, som hyppigst besørger befrugtningen av 
ribsbuskene,. er humler, bier og hveps samt enkelte fluearter. 
0 1. L P. 
Giftige vagtler. Paa stubmarkene i Pancsova, Ungarn, 
vokser det giftige pigæble (Datura Stramonium) i store mæng- 
der; i slutten av august falder de smaa sortei frø ut. Vagtlene 
er særlig glad i disse frø og spiser graadig av dem. Der er 
dem som mener at grunden til denne tilbøielighet. er den, at 
vagtlene som er blit fete under trækket spiser frøene for at bli 
magrere og for at kunne flyve lettere. Jeg tror det ikke, for de 
vagtler som har spist de giftige frø er like fete som de andre. 
Man maa lægge merk© til den omstændigheit at vagtlene føler 
sig meget vel ved at spise rikelig Datura; giften gjør deui slet 
ingen skade. Kjøttet er noget blaalig, men har ingen bismak. 
Folk som har spist disse giftige vagtler føler sig uvel efter 
et par timers forløp, faar ondt i maven, mange ogsaa diarrhoe 
og hodepine. Hals, ryg og føtter stivner. Jeg vet det har 
hændt at folk har maattet ligg© hele dagen paa. grund a,v stiv¬ 
het. Men som regel varer ildebefindendet kun et par timer og 
holder saa pludselig op. Hvis en faar kaste op straks, gir det 
sig. Hos mange viser disse symptomer sig slet ikke eller i 
mindre grad; muligens har de spist mindre giftige vagtler. Det 
er i all© tilfælde en besynderlig foreteelse at denne sterke gift 
ikke gjør de smaa fugl© noget, mens deres kjøt er skadelig for 
menneskene. (Dr. Edmund Mihålovits i „Aquila“). 
Gyidmængden i havvandet. Næsten 80 procent av samtlige 
faste bestanddeler i havvandet utgjøres av koksalt (NaCl). Næst 
koksaltet forekommer magnesiumklorid og magnesiumsulfat i 
størst mængde. Døs uten findes brom, jod, kalium, lithium, 
silicium, jern, mangan, kobber, aluminium, sølv og — endelig — 
guld i havvandet. Det sidst© ædle rnetal findes rigtignok kun 
i saa forsvindende smaa mængder, at det for tiden ikke er til 
at tænké paa praktisk at utnytte havvandets guldmængder. 
Selv ikke ad elektrolytisk vei lønner det sig at utvinde guldet, 
ikke engang paa steder hvor elektrisk kraft kan faaes billig ved 
selve havkystene. Efter de bedste for øieblikket eksisterende 
opgaver indeholder 1 kubikmeter (= lOOO kg.) havvand kun ca. 
6 milligram guld. Og allikevel, hvor lykkelige — eller rettere 
sagt, hvor ulykkelige — kunde man ikke gjøre alle mennesker, 
hvis det var mulig at utvinde og fordele mellem dean hele 
havets guldmængde. Verdenshavene er beregnet at indeholde 
