156 
og, hvis det er nødvendig, paa den mest kompliserte maate. 
Hvorfor i dette tilfælde netop hectocotylus formen har ut¬ 
viklet sig og holdt sig som hensigtsmæssig er imidlertid en gaate, 
som videnskapen hittil ikke har kunnet løse tilfredsstillende. 
(„Prometheus“ .) 
Mindre meddelelser. 
Den gamle bøk paa Bergenhus. Paa Bergenhus fæstning 
stod i ældre tid et gammelt bøketræ som maa ha hat ganske 
usedvanlige dimensioner. 
I sin „Bergens Beskrivelse", forfattet 1674—1694, skriver 
E. E d vards e n. om dette træ : „Der stander endnu denne Dag 
et stort Bøge-Træ ungefær mit paa, den [o : paa ,,Kommunen" ], 
saare stort oc bræt, oc der til besynderlig høy ; Bullen er nogle 
Allener t-ych omkring, oc dens Græner giffver en vidt Skygge 
omkring sig; saa at icke udi all Bergens Stifft, detz Eige findis, 
oc af de Grundvolde aff Steen, som paa alle Kanter findis der 
uden omkring, lader sig tilsiune, at den haffver staaet mit 
imellem alle disse Klostrer oc Kircher, ligesom paa en Borre¬ 
gaard. “ (Mskr. i universitetsbiblioteket, s. 76, citert efter 
Nø vik, Samlinger til havebrugets historie i Norge, I, s. 28). 
Det samme træ omtales i løpet av det følgende aarhundrede 
bl. a. ogsaa av Ludvig Holberg i hans „Bergens Beskri- 
velse“ , og i 1764 skriver H i 1 d e b r a n d Meyer: „Dette 
rare og usædvanlige Træ findes endnu, og det nesten 100 Aar 
efterat Edvardsen melder derom : Saa at det kunde være curi- 
eux at vide hvor mange Hundrede Aar det nu var gammelt. “ 
(Samlinger til den Berømmelige etc. Stad Bergens Beskrivelse, 
Bd. I, s. 146. Udg. ved B. Ei. Bendixen, Bergen 1905). 
Henimot slutten av det 18de aarhundrede er den gamle bøk 
aabenbart blit meget avfældig. Aar 1778 skriver saaledes klok¬ 
ker N. K. Jæger: „Paa Fæstningen staaer et meget stort 
[Bøgetræ], som maa have en Alder af fleere Aar-Hundrede, 
eftersom gamle Krøniker, og vor Holbergs Beskrivelse over 
Bergen, tale derom, som et udmærket gammel[t] Ttæe, men nu 
af Ælde, Aar efter Aar, forfalder." (Kort Anviisning om Maa- 
den, sikkerst at forplante Træer paa, saavel ved Sæden, som af 
unge Bønninger. S. 44. Bergen 1778). 
Vi er saa heldig at ha nøiagtig oplysning om naar den 
gamle bøk faldt. Cand. jur. Anthon M. W i e s e n e r, som 
