178 
bræmdingem gik hurtigere, naar man tilsatte noget salpeter og 
denne metode bleiv saa av Cornelius Drebbel bragti til Eng¬ 
land, hvor den første svovelsyrefabrik blev anlagt. Forbræmdin- 
gen foregik i en række glasbeholdere paa, indtil 300' liter og som 
indeholdt litt vand. Vedi denne fremgangsmaate opnaaddei man 
at kunne sælge svovelsyren for 4 1 / 2 kr. pr. kg. — omtrent 1 / 5 av 
den tidligere pris. Da saa lægen John Roebuck i 1746 
ombyttet glasbeholderne med blykammere faidit prisen helt til 
30 øre, og i 1793 pa,aviste franskmændeme Clément og 
Desormes, at blykamrenei kunde tilføres en kontinuer¬ 
lig strøm av luft, hvorved man kunde spare meget av det kost¬ 
bare salpeter, da. svoveldioksydlets oksydation for en væsentlig 
del kunde ske ved hjælp av luftens surstof. 
I 1774 opdaget den tyskfødte Scheele, apoteker i Koping 
i Sverige;, klor, som han fremstillet ved at ophete en blanding 
av svovelsyre, koksalt og brunsten, og i 1791 blev den første 
soda fabrik anlagt av franskmændene Leblanc og D i z é. — 
Før den. tid erholdt de franske glasverk, sæpesyderier: og 
blekerier sin soda især fra Spanien, hvor den blev fremstillet 
ved indaskning av forskjellige strandplan ter, men dei krigerske 
forviklinger mellem Spanien, England og Frankrike vanskelig- 
gjorde indførelsen. Vistnok kunde man likesaa godt bruke pot- 
aske, som blev fremstillet i stor utstrækning ved utlutning av 
planteaske, men krigene bevirket et: stort forbruk av krudt, 
som jo bl. a. bestaar av salpeter, til hvis fremstilling der an- 
vendtes potaske. Det var disse forhold som førte til forsøkene 
paa at fremstille soda, av koksalt og svovelsyre. 
Men endnu manglet et nødvendig grundlag for en stor¬ 
industri — nemlig en stor etterspørsel. Denne 1 meldte sig 
imidlertid og det samtidig og av samme grund for alle disse 
3 stoffer, ba-ade svovelsyre, sodia og klor, og grunden var den 
masseimport av amerikansk bomuld til Europa som begyndte i 
aarene 1791—1793. 
At det virkelig er saa, at oprindelsen til næstem hele' dem 
senere saa vældigei kemiske storindustri er at fi.nd.e- i det oven- 
nævnte forhold vil fremgaa av følgende: 
Vistnok hadde man paa den tid kjemdt bomulden i flere 
hundrede aar, men den hadde ikke faat nogein større betydning, 
dels fordi den i og for sig var et mindre værdifuldt stof end de 
