183 
mottok vistnok ©løver paa, sit laboratorium, men de hadde kun 
plads til nogen ganske faa ad gangen og kun viderekomne'. Det 
første virkelige undervisningslaboratorium beregnet paa, alminde- 
lige studerende blev op,rettet av L i eb i g i Glassen i 1825. Først 
omkring midten av aarhundlredeit blev egne kemiske undervis- 
ningsinstituter almindelige ved d© tyiske universiteter. 
I slutningen av 1820-aarene oprettedes ogsaa en række indu¬ 
striskoler' eller polyteknisk© skoler, som tok direkte sigte paa, at 
utdanne teknikere. Isiær blev det i 1856 aapnede polyteknikum i 
Ziirich et mønster for de især i slutningen av 1870-a ar en© 
oprettedei tekniske høi-skoler. 
Men eftierhaandem som industrien utviklet sig indrettet 
mange av de store fabrikker egne laboratorier, likeså,a, godt, ut¬ 
styret som universitetenes og de tekniske høiskolers, og alle 
disse laboratorier har hat en meget stor betydning for 1 indu¬ 
striens utvikling. 
Størst betydning, især for den organiske kernis og tjære- 
farveindustriens storartede utvikling i de sidste halvt hundrede 
aar, har den av K e k u 1 é : ) opstilled© benzolteori hat. 
At materien er sammen sat av uhyre: suiaa saakaldtei ato¬ 
mer blev antat allerede 1802,—1804 av John Dalt on. Denne 
antagelse var dristig, men ikke fantastisk, fordi den stadige 
gjenfinden av ganske bestemte talforhold ved analyse a,v stof¬ 
fene neppe lar sig forklare paa anden mante end veid at anta 
eksistensen av atomer, som for et og samme grundstof allesam¬ 
men er like tunge. Likeledes har man av forholdet møll øm egem- 
vegtene hos de forskjellige gasarter kunnet slutte, at atomene 
slutter sig sammen til saakaldte molekyler 2 ). 
Men det spørsmaal, hvorledes er nu atomenes anordning 
inden molekylet,, det hadde ingen med bestemthet før Kekulé 
vovet at stille. 
Det høres jo unegtelig ogsaa, temmelig fantastisk ut, ti selv 
med det sterkeste mikroskop kan man ikke se molekylene, langt, 
mindre deres indre bygning. Imidlertid vovet Kekulé ikke 
alene at stille sig dett© spørsmaal, men det lyktes ham, endog 
at, besvare det. Selvfølgelig haddle han et langt mere rikholdig 
August Kekulé (1829—1896) var 1858—65 professor i Gent, der; 
effcer i Bonn. 
2 ) Om disse forhold se „Naturen : ‘ 1910, s. 20 flg. 
