196 
livligste diskussion, ikke bar© inden fagmændenes snevre kreds, 
men ogsaa langt utenfor denne. Mens evolutionslærens til- 
hængere med entusiasme sluttet sig til Schaf f hausen, fra¬ 
skrev andre fundet enhver betydning. Blandt de sidste maa 
særlig nævnes den ældre tyske antropologiske skoles fører, den 
berømte patologiske anatom Rudolf Yirchow, som ikke 
blot likeioverfor Schaff hausen fremholdt sin© sterkeste tvil 
angaaende fundets ælde, men ogsaa forøvrig fraskrev det enhver 
beviskraft. Skallen var efter Virchows mening en typisk 
friser skalle, som alene skyldt© sykelige forandringer sit særpræg. 
Ogsaa d© eiendommeligheter som lemmiernes lange knokler frem¬ 
bød, var alle av patologisk natur og var at tilskrive at vedkom¬ 
mende individ som barn liadde gjennemgaat engelsk syke, paa 
sine gamle dage kronisk ledgigt. 
Denne Virchows kritik danner avslutningen paa den 
første strid om Neandertalfundet. Saa stor var nemlig hans 
autoritet, at hans holdning blev bestemmende ogsaa for hans 
samtids. I nær 20 aar laa nu de engang saa berømt© knokler 
dækket av glemselens slør i Bonns museum, til de igjen blev 
trukket frem av sin upaaagtethet og, som vi senere skal se, ved 
indgaaend© undersøkelser av vor tids betydeligste antropologer 
blev skutt frem i forgrunden av diskussionen om avstamnings- 
problemet. 
Spyfundet. Nær 30' aar forløp fra Fuhlrott samlet 
knoklerne i D j ævelgrotten i Neandertal, til det næste berømte 
knokkelfund gjordes foran en hul© i kommunen Spy i provinsen 
Namur i Belgien. Her fandt i 1885 to geologer fra, Liége, 
de Puydtog Lohest to menneskeskeletter. De laa omtrent 
2 1 / 2 m. fjernet fra hinanden, midt mellem større og mindre 
klippeblokker, som var styrtet ned fra hulens indgang. Det ene 
skeiet laa paa høire side med haanden under kjæven. Det andet 
skelets stilling er ikke i enkeltheterne kjendt. Man har gj ættet 
paa, at de mennesker hvem disse skeletter har tilhørt, er blit 
dræpt av nedstyrtende klippeblokker. Enkelte av knoklerne 
viser ogsaa tegn paa brudd. Palæontologen Fraipont i 
Liége har sammen med Lohest levert en indgaaende beskri¬ 
velse av fundet (1887). 
Ingen av de to skeletter er komplette, de har imidlertid en 
overordentlig interesse. Kalotterne, særlig kalotten av Spy I 
