214 
følgende vigtige resultater: Værdien av de ovenfornævnte maal 
(kalothøideindeks, bregma- og lambda,vinkler) veksler i ikke liten 
grad hoa d© recente menneskeracers kranier, denne veksling 
falder dog indenfor en bestemt variationsbredde, hvis lavgrænse 
ligger betydelig over de vær dier som fin deis hos; Neandertal- 
kalotten. Ja dem kløft som skiller disse fra hinanden, er endog 
større end den som paa den anden side skiller N e ander tal - 
kalotten fra, ap er nes kranier og fra P i t h e can t hro p us k al o tt en. 
De maal som findes paa Spykranierne, særlig Spy II, ligger 
vistnok noget over Neandertalkalottens, men ogsaa disse ligger 
dog betydelig under de hos recente menneskeracer fundne mini- 
malværdier. Dette vil tydelig fremgaa av nødenstaaende tabel¬ 
lariske oversigt over Schwalbes resultater. 
Kalothøideindeks 
Bregmavinkel 
Lambdavinkel 
Pithecanthropus 
34.2 
37.5° 
66° 
Neandertal 
40.4 
44° 
66.5° 
Spy I 
40.9 
46° 
67° 
Spy II 
44.3 
47° 
70° 
Eecente menneske¬ 
racer 
52—68 
53—64° 
78—85° 
Foruten de forskjelligheter som disse tal gir et klart og 
eksakt uttryk for, findes der imidlertid efter Schwalb© flere 
andre like konstante og lik© vigtige karakterer, hvorved krani- 
erne fra Neandertal og Spy adskiller sig skarpt fra alle recente 
racers. D© mest bemierkelsesværdige av disse er issehenenes 
form, øienbrynsbuernes utvikling samt underkjævens bygning. 
Som det vil forstaaes, kan vi avlede de recente menneskers 
hj emekasse fra Neandertalkalotten, hvis vi tænker os dennes 
pandeben hævet og rettet fremover, bakhodebenet paa samme 
miaate hævet og rettet bakover. Svarende til den derved frerni- 
kaldtø større avstand mellem disse to knokler maa de mel lem 
dem liggende issebem tænkes tilsvarende forlænget. Denne 
længdetilvekst vilde fornemmelig gjøre sig gjælcLeude i den del 
som ligger nærmest deres mediale rand. Denne rand er nu 
ogsaa hos alle recente menneskeracer længere end issehenenes 
nedre, til tindingbenets skjældel støtende rand, mens den paa 
