225 
buerne en mindre utvikling end hos de øvrige ska,Iler 1 av denne 
menneskeform, eit forhold som utvilsomt skyldes dette individs 
ungdom. 
L,e Moustierfundet tilhører en ældre periode' av diluvium 
end La Chapellefundet og kan antagelig likesom Krapinafundet 
og det nedenfor omtalte La Quinafund henføres til den ældre 
Moustiertid. 
La Quinaf undet. I sidste del av forrige aar kom 
underretningen om endnu et fund av et skeiet fra, diluvialtider 
i Sydfrankrike. Dette fund er, siom omtalt i „Naturen a s Iste 
hefte for 1912, gjort av den franske arkæolog H. Martin i 
september maaned 1911 ved La Quina i departementet Charente. 
Ogsaa dets alder kan efter lagenes forhold paa findestedet sættes 
til den ældre Moustiertid, og det hører saaiedes til de ældsrte 
menneskelevninger, vi kjender. Endnu foreligger der ingen 
indgaaende beskrivelse av skeiet tet; men professor Martin 
fremhæver i den beretning om f undet som han har git i 
rAcadeanie des Scienses i Paris, at skallen frembyr alle Neander- 
talmenneskets karakterer i særlig utpræget grad. Av stor 
interesse er Martin» meddelelse, at hj ørnetænderne hos dette 
skeiet viser en usedvanlig størrelse. 
La N a u 1 e 11 et - , Malarnaud-, Petdt-Poymo- 
yen-, Schipka- og Taubachf undene. Foruten de 
større knokkelfund som vi ovenfor har omtalt, foreligger der 
endnu en række fund av enkelte menneskeknokler eller knokkel- 
fragmenter fra diluvialtiden, hvorav en del med sikkerhet eller 
ialfald med overveiende sandsynlighet kan henføres til ISreander- 
talmennesketi. Hertil hører i første række de bekjendte under- 
kjæver fra La Naulettehulen i Belgien og Malarnaudhulen i 
Ariege. Begge utmerker sig ved sine sterke grove former og 
manglem av hakefrem,spring, ganske som kjæverne fra Spy, 
La Chapelle og Le Moustier. 
Mens Malarnaudkjæven, som fandtes i 1889, sikkert er av 
gammelkvartær oprindelse, og La Naulettekjæven, som fandtes 
i 1865 av E d. D upont, antagelig tilhører' Moustiertiden, 
stammer den i 1907 ved Petit-Poymoyen i nærheten av Angou- 
léme fundne underkjæve, som frembyr lignende anatomiske 
karakterer, fra diluviums senere del; den fandtes ogsaa sam¬ 
men med renknokler. 
15 
