241 
imidlertid forklares derved, at de er kalkplanter og som følge 
derav neppe kan finde passende vokse steder', ialfald i større 
utstrækning, andetsteds emd nordenfor polarcirkelen. Dei ark- 
tisk-alpine moser kan dog ogsaa, hist og her forekomme i de 
lavere høidelag længer siydpaa. Jeg sigter ikke' her saa, meget 
til, at de i likhet med, arktiske karplanter kan optræde i ringere 
høider paa Vestlandet, hvilket er et vel kjemdt fænomen, eller 
at de hist og her kan stige ned med bækker og elver, men de 
kan ogsaa her og der findes ganske lavt uten av nogen av disse 
betingelser er tilstede, og det under saadanne omstændigheter, 
at de maa være kommet dit i en forholdsvis ny tid, og saaledeis, 
at man staar i tvil om, hvorledes forholdet skal forklares. Et 
sr°dant tilfælde har jeg hat anledning til at iagtta i Trond- 
hjømstr akten. Paa vestsiden av Ea deh ammer en, som paa varme 
sommerdager er utsat for en intens hete-, findes der paa de tørre 
berg, som stikker steilt op av sjøen, i en høide av 10 : —15 meter 
over fjordens flate, spredt hist og her et par moser, som, man 
regner til die utpræget arktisk-alpine, nemlig Pottia latifolia 
og Pesmatodon suberectus, to arter, hvis laveste vokseisteder i 
Mellemeuropa ligger i resp. 1580 1 og 1700 m. høide, og som 
ellers ikke er truffet nærmere Trondhj em,sf jorden end i en av¬ 
stand av 120 kilometer. Liadehammeren er en kuppelformet 
halvøi, som i sit midtpunkt naar en høide av 60' meter, og som 
er landfast paa sydsiden, hvor terrænget imidlertid neppe lig¬ 
ger mere end 20 L ^30 I meter over havet. Denne, ha.lvø stod ait- 
saa nærmest efter istidlen helt og holdent under vand, og det var 
først langt ute i kvartærtiden, efter at det arktiske klima for- 
længst var svundet, at den begyndte at, hæve sig op av fjorden 
i form av en ø, som atter først efter fortsat stigning blev land¬ 
fast. De to nævntei moser kunde altsaa ikke forkomme her i 
den periode, da den arktiske flora var eneraadende i landet, 
dø har ikke kunnet vise sig paa Ladehammeiren overhovedet før 
langt senere, og deres nuværende voksesteder er av forholdsvis 
ganske ny dato. Hvorledes er de saa kommet hit? Den eneste 
arktiske koloni i nærheten, paa Graakallen, ligger 4 kilometer 
borte. Men selv om man gaar ut fra, at de kan overvinde denne 
avstand, tror jeg ikke, at man kan regne med den mulighet, 
at de er kommet herfra.. Disse arter vokser nemlig utelukkende 
paa let smuldrende skiferberg, og Graakallen bestaar av haardt 
16 
