243 
arktisk-alpine flora ogsaa i nu ti den. Der har været nævnt en¬ 
kelte specielle arter som antagelig interglaciale av den grund 1 , 
at de „ikke forekommer i Mellemeuropa og sandsynligvis kun 
paa kyst er ne av Nordeuropa har fundet et tilflugtssted under 
istiden/*. Men disse specielle arter er ogsaa sibiriske, og de kan 
meget vel likesom andre arktisk-alpine arter 1 ha overlevet istiden 
i Østsibirien, hvorfra de saa siden har spredt sig circumpolært. 
Der er derfor ingen grund til at fremhæve netop disse som sand- 
synlig interglaciale. 
En anden del av vore arter maa betegnes som sydlig e. 
Det er arter, hvis hovedsag elige utbredelse utenfor Norgei falder 
i Mellemeuropa og videre sydover (mange av dem har saaiedes 
sit væsentlige omraade i Middelhavslandene), arter altsaa, som 
kræver varme sommere, og som ogsaa er nogenlunde taalsomme 
med hensyn til vinterkulden, om de end, naar de kommer høiere 
op i skogregionen, gjerne holder sig til beskyttede voksesteder. 
Da sommeren paa vestkysten er kjøligere' paa grund av havets 
nærhet og derfor ikke byr dem tilstrækkelig varme, saa mangler 
de her saagodtsom helt; derimot kan de findes ved de indre deler 
av fjordene, hvor klimatet er mindre insulært. Hvad Axel Blytt 
har fremhævet som karakteristisk for karplanterne av denne 
gruppe, at de særlig ynder varme urer, kan neppe paa samme 
maate gjøres gjældende for de tilsvarende moser; vistnok fore¬ 
kommer der i saadanne urer ogsaa sydlige løvmoser, men der 
er neppe nogen art (det skulde da til nød være Eurrhynchium 
Yaucheri), som er karakteristisk for dem. De finder der neppe 
den nødvendige fugtighet, de er ialfald langt almindeligerei uten¬ 
for disse urer. Derimot er der et andet karaktertræk ved 
03 "' 1 .. 
utbredelsen av disse sydlige løvmoser, som er likesiaa markeret 
eller endnu skarpere frenitrædende end hos karplanterne av 
samme gruppe, det er die sprang, som de viser i sin utbredelse. 
Det er nemlig tilfældet med et ikke ringe, antal av disse arter, 
at de synes at ha to forskjellige utbredelsesfelter her 1 i landet, 
et søndenfjelds, som indtar Østlandet og tildels det sydligste a,v 
Oplandet., og som strækker sig mer eller mindre langt vestover 
paa Sørlandet (for ganske faa helt op til Bergen), og et norden- 
fjelds, som indtar Thondhj emssænkningen og delvis de nord- 
ligere landsdeler. Yed Trondhjemsfjorden har en ikke ringe del 
av dem sin nordgrænse; andre forekommer her og der endnu 
