250 
De positiv-heliotropiske dyr — d© som instinktmæssig dra¬ 
ges mot lyset. — har i sin© øiner (undertiden ogsaa i huden) 
lysømfindtlige stoffer som undergaar en kemisk forandring un¬ 
der lysets paavirkning. De produkter som fremkommer ved 
denne reaktion, virker paa legemets muskler, i almindelighet 
ved centralnervesystemets formidling. Mottar dyret lys bare 
fra én side, vil mængden av de fotokemiske produkter bli større 
paa denne side end paa den motsatte. Herav følger en ulikhet 
i muskelenergi paa de to sider av legemet, og naar differensen 
mellem de fotokemiske produkter som dannes paa begge sider 
av legemets halveringsplan (medianplan) naar en viss værdi, 
tvinges dyret under bevægelsen til at utføre automatisk en 
dreiende bevægelse. Saasnart imidlertid dreiningen har bragt 
dyrets medianplan til at falde sammen med lysets retning, vil 
de fotokemiske reaktioner foregaa like rask paa begge sider av 
legemet, og dyret vil (naar det er positiv fototropisk) bevæge 
sig i ret linje mot lyskilden. Eir lysets intensitet svak, eller 
er mængden av det fotokemiske stof paa legemets overflate liten, 
kræves der en forholdsvis lang tid, før dyret ved ensidig belys¬ 
ning kan bli orientert rigtig mot lyset, da —- efter Bunsen- 
Boscoes lov —- den fotokemiske virkning er proportional med 
produktet av lysintensiteten og belysningens varighet. Er der¬ 
imot lysintensiteten stor eller mængden av den virksomme foto¬ 
kemiske substans betydelig, behøves der en forholdsvis kort tid, 
før der — ved ensidig belysning av dyret — fremkommer til- 
strækkelig stor differens mellem mængderne av de fotokemiske 
reaktionsprodukter paa legemets to sider til at frembringe den 
automatisk© rotation. Denne teoretiske betragtning svarer til 
de virkelige fænomener. Naar lysintensiteten er sterk, gaar 
dyrene mot lyset i ret linje; naar den er svak (eller naar mæng¬ 
den av de fotokemiske stoffer er liten), beskriver d© uregelmæs- 
sige buer henimot lyskilden, da lysets dirigerende virkning 
endnu findes. „Viljen a eller „instinktet“ hos dyret skriver sig 
fra, at mængden av de fotokemiske produkter som dannes under 
lysets paavirkning, har indflydelse paa den energi som utvikles 
i legemets symmetriske muskler. Instinktet kan her helt til¬ 
bakeføres til fysisk-kemiske processer. 
Vore ønsker og forhaabninger, vor© skuffelser og lidelser, 
har sin oprindelse i instinkter som kan sammenlignes med 
