252 
ringer mener, at man her ikke har at gjøre med en enkelt stor 
•nueiteipriti, men at den maa, vær© dannet av en sværm av me te¬ 
ori ter, som er komrnen farende fra rummet i skikkelse av hodet 
av en liten komet. Dø stykker som, faldt utenfor krateret er 
da sandsynligvis i atmossfæren skilt fra hovedsværmen, der har 
dannet krateret og har 1 niaaske naadd jorden, da krateret alle¬ 
rede var dannet. Eh meteorit, der skuld© kunne slaa, et sua- 
dant hul i jorden, maatte, mener han, mindst ha en diameter av 
300 fot og veie 1 million tons. Alt hvad der er fundet, utenfor 
beløper sig imidlertid til kun 1 pct. herav. Han spør derfor 
med fuld grund, hvor de øvrige 99 pct. er blit av. Ifølge 
dr. M. W. Meyer maa meteoriten ha været endnu større, nemlig 
omtrent 4000 millioner tons. og mindst 1 km. i diameter. Han 
mener, at det enorme meteor maa være skjult et eller andet sted 
i jorden i krateret eller dets omgivelser. Forsøk, der har været 
utført med magnetnaalein for at opdage saadanne muligens 
skjultei masser, har dog git et negativt resultat. 
Den omstændiigheit, at krateret, befmder sig i midten av en 
cirkel, indenfor hvilken alle meteor© ts bruddstykker findes, taler 
ifølge dr. M. E. Mulder avgjort imot den antagelse, at man her 
har med en sværm at gjøre. Baade, jordens fremadskridende 
bevægelse i rummet og dens omdreining om sin aksei i forbin¬ 
delse med den formentlig© sværrns egenbevægelse vilde alt¬ 
sammen bidra til, at støtet blev mere eller 1 mindre, skjævti, og 
under saadanne omstændigheter vil stykkerne ikkei spredes ut¬ 
over et cirkelformet omraade, men mere eller mindre avlangt. 
Kun hvis sværmen kom akkurat lodret mot jordens overflate 
kunde man tænke sig, at stykkerne blev spredt over em cirkel. 
Forklaringen ligger eifter Mulders mening i en ganske an¬ 
den retning. Alb. Kapteyn har nemlig eksperimentelt paavist, 
at naar en meteorit med enorm fart kommer ind i vor atmos- 
sfære, sfcer der en sterk kompreission av luften paa forsiden, 
akkurat, paa midten av den forreste flate'. I løpet av meget 
kort tid vil meteoriten smelte paa dett© sted. Den smeltede 
masse blæses øieblikkelig bort av den sterke luftstrøm og dan¬ 
ner som en sværm av funker meteoritems lysende hale. Ophet- 
ningen avtar henimot kanteme, og saaledes, opstaar litt etter 
litt, en skaalformet! fordypning paa meteoritens; forrest© flate. 
Naar denne uthuling er blit stor nok kan væggen© ikke længer 
utholde trykket a,v den komprimerte gas, og meteoriten eksplo¬ 
derer med en bombets voldsomhet. 
Dannelsen av krateret kan nu forklares paa følgende maatei: 
Meteoriten, der har været a,v en kolossal størrelse, blev uthulet 
paa forsiden under farten gjennem luften. Den har sua, med 
svær fart støtt paa jordens overflate. Den har 1 altisaa været sterk 
nok til at taal© trykket av den komprimerte luft. Ved sam¬ 
menstøtet med jorden har saa trykket steget endnu mer© ved at 
