260 
åndes ofte en læggeskede, hvormed eggene avlægges i hule 
plantestængler. Mange arter mangler dog en saadan skede. 
Vingerne er hos de fleste arter temmelig store og har et tæt 
og rikt forgrenet ribbenet. De holdes hos de fleste arter under 
hvilen utslaat; de smaa agrionider slaar dem dog oftest sam¬ 
men, naar de sætter sig til ro. 
Elyveevnem er som allerede omtalt hos de større arter meget 
vel utviklet. De sees derfor stadig i bevægelse og de er ikke 
alene istand til at holde sig længere paa vingerne end de fleste 
andre insekter, men gj ennemflyver ofte ret betydelige distancer 
og er likeledes istand til at stige temmelig høit op gjennem 
lufthavet. 
I flugtens raskhet kan vel enkelte større libellearter maaske 
maale sig med deui; men disse mangler til gjengjæld, den ma- 
nøvredygtighet, lethet og smidighet, som i saa høi grad karak¬ 
teriserer libellernes flugt, og som gjør disse sidstnævnte til 
insektverdenens utvilsomt bedste flyvere. 
Men denne energiske og vedholdende flugt kræver ogsaa et 
ret betydelig næringsforbruk, og det er ikke smaa mængder av 
næring en større libelle konsumerer i løpet av en gunstig jagt- 
dag. lagttar man opmerksomt en jagende Aeschna gjennem 
længere tid paa en solvarm dag, vil man forbauses over den 
mængde insekter den bare i løpet av en eneste time er istand 
til at konsumere. En varm julidag saa jeg saaledes en han av 
den store Aeschna grandis, som ved Bergen er en ganske almin- 
delig art ved flere ferskvand, i løpet av en times tid fange og 
fortære ikke mindre end 22 insekter. Bigtignok har vel mange 
av disse været smaa og litet næringsrike, hvad der tildels var 
vanskelig at faa konstatert paa den avstand, hvorfra jeg iagttok 
den; men da det endelig lykkedes mig at fange den, hadde den 
en temmelig stor flue mellem sine kjæver. 
En stor han av vor almindeligste Aeschna-art — A. juncea 
—* som jeg fanget kl. 6 om eftermiddagen 22 / 8 1910', fortæret, 
mens jeg holdt den i min haand, 5 store fluer (en Etistalis-art) 
samt det meste av en middestor græshoppe i løpet av ca. 15 mi¬ 
nutter. 
Man vil herav kunne danne sig en forestilling om disse 
dyrs næsten fænomenale graadighet. Men samtidig bør diet 
ogsaa bemerkes, at der under ugunstige vedrforhold ogsaa kan 
