263 
kring midten av august — for flertallets vedkommende langt 
tidligere —■ og den tilstand, hvori de paa det nævnte siene tids¬ 
punkt er fundet (vingerne forrevne og sterkt reducertei), tyder 
paa en meget lang flyvetid. Agr ion-arter ne, hvis maksimum 
falder ved høisomxner, er endnu i august ganske talrike, men 
imot slutten av nævnte maaned er deres antal i lavlandet sterkt 
reducert, mens de endnu ved vore fjeldvand kan optræ ganske 
talrikt. 
Er vi imidlertid naadd over midten av september er dlei aller- 
fleste libelle arter forsvundet, kun en og anden etternøler sees 
endnu paa solskinsdager at svæve over sumpene eller langs de 
varme bergvægger for at gjøre jagt paa efteraarets fluer og 
myggearter; men der er ikke læinger den energi over dem som 
i de varme, sommerdager. De sterkt med tagne vinger, den kjø¬ 
ligere luft og den ringere tilgang paa bytte virker hemmende 
paa flugt og bevægelser og hertil kommer, at deres kjønsliv paa 
den tid i regelen er avsluttet og dermed deres livskraft for en 
stor del er uttømt, og naar de første frostnætter melder sig, buk¬ 
ker endelig den sidstie rest av dem under. Stivnet av kulden 
ånder vi dem de første frostmorgener hængende paa de visne 
sivstængler, mens våndene lukker sig over det unge avkom, der 
skal frembringe den følgende sommers nye kraftige flyvere. 
Mens de aller fleste insektarters yngel i vort klima tilbringer 
den lange vintertid i dvale, er libellernes og forresten ogsaa 
flere andre vandinsekters larver for det meste i bevægelse gjem 
nem hele vinteren, og kun naar våndet paa det puagjældende 
sted bundfryser, tvinges de til for en kort tid at indstille sin 
aktive livsvirksomhet. Indleiret i bundems bløte slam eller mel- 
lem siv- og rørskogens råatnemde stængler ånder vi dem da stive 
og ubevægelige under isen. 
Men er isdækket ikke synderlig tykt, kan man selv ved 1 jule¬ 
tider ånde larverne i fuld virksomhet. Nærværende forfatter 
har saaledes ved nytaarstid kunnet iagtta, larverne av Agrion 
hastulatum og Lestes sponsa gjennem et ca. 3 cm. tykt isdække, 
og ved hjælp av mit vandnet har jeg kunnet hente dem op 1 til 
nærmere beskuelse. 
Vil man imidlertid ha fornøielsen av at gjøre et forsøk med 
klækning, bør man helst vente til foraarsolen igjen har smeltet 
isdækket og opvarmet våndet, og det bedste utbytte vil man 
