300 
Hele vor nyere triangulering hviler som nævnt paa grad- 
maalingsrækken -—< knn undtat en triangulering i Finmarken, 
som hittil har' ligget isolert, støttet til den rusMsk]—skandi¬ 
naviske gradmaalingsrække fra 1850-aarene og til en basis ved 
Vadsø, maalt i 1886. 
En basis er forøvrig ikke alene nødvendig som utgang s- 
s i d e for en triangulering; under trianguleringsarbeiderne (de 
Iste ordens) er det til sikring av arbeidets nøiagtige videre 
fremme emdvidere nødvendig at maale nye basiser, hvortil tri- 
anguleringen føres ned. Forskjellen mellem den værdi, man 
f a ar ved direkte maaling av basisen, og den værdi man faar 
ved beregningen (paa grundlag av trianguleringen) danner, da 
et m a a 1 for trianguleringens nøiagtighet. Enten lar man det 
nu bli med* dette, at man har kontrol (kontrolbasis), eller man 
kan „tvinge“ basisen, med sin maalte værdi ind i triangel- 
nettet o: man jevner dette ut efter videnskabelige principper, 
saaledeis at det hænger absolut sammen uten motsigelser av 
nogen art fra basis til basis. 
Vi har siden gradmaalingsrækkens tid maalt adskillige ba¬ 
siser. Det er et overmaade fint arbeide, som kræver den ytterste 
grad av nøiagtighet og agtpaagivenhet. I sommer er foretat 
basismaaling i nærheten av Bergen, nemlig paa, Badøen, hvor 
linjen paa forhaand var utstukket og endepunktene markert. 
Alt ialt er vi endnu ikke kommet særlig langt med en tids- 
miæssig triangulering; vi har et stort arbeidsfelt for os. 
Høidemaalingen. 
Til en fuldstændig opmaaling hører ogsaa nøiagtige høide- 
maalinger. Det forlanges nemlig nu av et godt kart, at det 
skal gjengi terrængets høideforhold. Dette opnaaes mest til¬ 
fredsstillende ved hjælp av co ter o: linjer, som forbinder 
punkter, der ligger paa samme høide. Bedst forklarer man 
kanske cbterne ved at oversætte dem til norsk: det er de k y s t- 
1 i n j er, som vilde opstaa, om havet steg trin for trin et 
bestemt antal meter ad gangen. Dette antal meter eller altsaa 
den indbyrdes vertikale avstand mellem coterne kalder man kar¬ 
tets ækvidistance. Jo mindre ækvidistance, des tættere 
coter, og des nøiagtigere blir terrængfremstillingen. Kartets 
maalestok er sterkt medbestemmende ved valg av ækvidistance!: 
