Fra det sydiige Norges bræer. 
Av J. Rekstad. 
En stor del av .Norges fjeld rager op over snegrænsen. 
Over denne blir det saa, koldt, at ikke al den nedbør som i 
aarets løp falder i form av sne, smelter væk. 
Temperaturen avtar nemlig gj emnemsnitlig med omtrent 
0.6° C. for hver 100 nu. man stiger opad. Om sommeren er 
denne synken av temperaturen noget større (0'.7° C. pr. 100 me¬ 
ter stigning), om vinteren noget mindre (0.5° C. pr. 100 1 meter 
stigning). Over snegrøensen vil der følgelig ophope sig masser 
av sne. Der er imidlertid en grsan.se for denne ophopning, idet 
snemasserne paa grund av sin tyngde vil sige litt efter litt ned¬ 
over til lavere egner, hvor temperaturen er saa høi, at de smelter 
væk. Ved bevægelsem undergaar sneen en fremtrædendei for¬ 
andring i sin struktur. Med alderen blir den kornig, og ved 
indvirkning av tryk og nedsigende vand gaar den litt efter litt 
over til kornet bræis, som man kan se den i de i dalene frem- 
skytende isbræer. 
Snegrænsen er ikke en for alle tider fast bestemt grænsé, 
men den forskyves fra, aar til aar, eftersom klimaet veksler. I 
kjølige og nedbørsrike aar synker den noget, i varme og tørre 
stiger den. 
Som nævnt rager store strækninger av Norge© fj e-ld op over 
snegrænsen, og bræer og jøkler dækker omtrent 5000 kvadrat¬ 
kilometer av vort land. Herav falder 3400'km. 2 paa det sydlige 
Norge og omtrent 1600 paa, det nordlige. 
Til sammenligning kan anføres, at i Alperne dækker is og 
bræer et flaterum paa henimot 4000'km,. 2 og paa Island over 
13000 km. 2 . 
I det sydlige Norge har bræerne den største utbredelse paa 
Vestlandet og i Jotunfjeldene. I N. Bergenhus amt dækker 
saaledes bræer et flaterum paa omtrent 1600' km. 2 , i S. Bergen- 
