348 
blev gjort forsøk med at rendyrke bakterien fra A, B, C og D 
og fra stængelstykkerne I—II—III, men uten resultat. Styk¬ 
ker ne F blev fiksert (behandlet med kemikalier) og undersøkt 
mikroskopisk. Der fandtes da overalt i stiænglenei smale' faa- 
cellede svulststrenge, som forbandt de primære og sekundære 
svulster. Fig. 4 viser tversnittet av stængel I ved F (i fig. 3); 
i midten ser vi her et parti store „bløte“ celler; det er svulst- 
Fig. 5. Tversnit av Chrysanthemumstængel; midt i billedet en tyk, 
mangecellet svulststreng. 
strengen, som fører fra X op til A og har git oprindelsen til 
svulst A. Ofte er svulststrengene ganske tynde og bestaar i 
tversnit av ganske faa celler ; men de kan ogsaa være tykkere. 
Fig. 5 viser tversnit av en Chrysanthemum-stængel, hvor der 
nederst tilhøire er en tyk mangecellet svulststreng*, som: for¬ 
binder en primær svulst med en sekundær. 
De sekundære svulsters anatomiske bygning er over¬ 
ordentlig interessant, Smith fandt f. eks., at hvor den pri- 
