374 
noget tyndere end l jxjx, saa optræder der overhodet slet ingen 
spænding. En rask avta,gen av spændingen fin der sted ved en 
tykkelse av 0.7 [ip. Dette maa sandsynligvis være et tegn paa, 
at laget ved denne tykkelse holder paa at opløse sig i molekyler. 
Eor andre metaller kommer man til tykkelser paa 2.5 [i|i for zink, 
1.7 jxjx for kadmium. Disse værdier er jo ikke meget forskjel¬ 
lige fra den man fandt for oljemolekylerne. 
Paa følgende maate kan man for vand faa et begrep om mole- 
kylernes størrelse. Som man vet, ligner en sæpeboble en elastisk 
kautischukballon. Der skal en viss kraft til for at bl æse den 
op, og den vil søke at trække siig sammen aldeles som elastisk 
gummi, hvilket man kan sei, naar boblen hænger ved røret. Den 
avtar da hurtig i størrelse. Et utspændt tyndt vandlag vil da 
repræsentere en viss mængde energi. Der kræves saaledes et 
arbeide for at faa vand uttværet til en tynd hinde. Det arbeide, 
som kræves for at faa 1 kg. vand uttyndet til en hinde av 100 jjljjl 
tykkelse, svarer saaledes til 0.57 kilogram-kalorier. La os nu 
tænke ois en hinde av vand- eller sæpeopløsning utspændt f. eks. 
i en flat ramme av tynd metaltraad. Holdes den lodret, vil man 
se die Newtonske farver ordnet i parallele striper. Væsken vil 
synke nedover, og hinden blir tyndere og tyndere opover, antar 
form av et prisme. Endelig blir hinden saa tynd oventil, at far- 
verne forsvinder og endelig springer den. Et vist kvantum vand 
kan bringes i dampform paa to forskjellige maater. Enten kan 
den direkte ved varmetilførsel bringes til at fordampe eller ogsaa 
kan man tvære den ut i en hinde, tyndere og tyndere, og naar 
hinden er blit, saa, tynd, at den er opløst i et eneste lag mole¬ 
kyler vil den i virkeligheten være forvandlet til damp, idet 
molekylerne da vil bevæge sig ut i luften uavhængig av hver¬ 
andre. I begge tilfælde maa der tilføres energi, i første tilfælde 
i form av varme, i andet tilfælde ved at der utføres det arbeide 
at utspænde hinden tyndere og tyndere. Disse arbeider maa 
være like store. Nu er vandets fordampningsvarme 570’ kalorier, 
en varmemængde, der altsaa utkræves for at overføre 1 kg. 
vaud i damp. Til at uttvære 1 kg. vand i en hinde 100 |ip tyk 
utkræves et arbeide ekvivalent med 0.57 kalorier, og da er det 
let at utregne, at der til en hinde paa 1 [ipt vil kræves 57 kalorier 
og til en hinde paa 0.1 pjjl vil utkrævas 570 kalorier. Efter dette 
skulde man altsaa anta, at vandmolekylernes omtrentlige dia- 
