25 
Irland og fik, tiltro ds for at han maatte slutte for uveir, et materiale 
af aal el arver, der viste, at de nu var i begreb med at forvandles. Ved 
hjælp af det saaledes indsamlede materiale har Schmidt kunnet stu¬ 
dere liele aalelarvens forvandling til glasaal. 
Den hosstaaende tegning, der er lavet efter Schmidts plancher, 
illustrerer de forskjellige forandringer, som larven undergaar. Som 
man ser ligger ryg- og analfinne dl at begynde med langt tilbage paa 
kroppen, men trækker sig gradvis forover. Tarmkanalen er først me¬ 
get lang, men forkortes efterhaanden og gattet flytter sig forover 
eftersom udviklingen skrider frem. Selve kroppen hos den helt glas- 
klare larve er først høi og sammentrykt. Efterhaanden aftager den 
i høide og nærmer sig mere og mere den almindelige aaleform. 
De yngste stadier af leptocephalerne har lange hvasse tænderj 
men disse falder ud. D 3 ^ret ophører at tage næring til sig og hele 
metamorphosen foregå,ar paa bekostning af det forraad af nærings- 
stoffe, som. selve larvens legeme indeholder. Denne metamorphose 
tilendebringes i løbet af omtrent et halvt aar og dyrets længde aftager 
i denne tid uafbrudt. Leptocephalerne er i juni gjennemsnitlig 
7.5 cm. lange. I januar næste aar er glasaalene ca. 7.3 cm. lange, i 
april 7.0 cm. Eørst som faringer begynder de at spise og vokse igjen, 
naar de har været nogen tid under land. 
Ved at indsamle et stort materiale fra forskjellige europæiske 
lande har dr. Sch m i d t videre vist, at de forvandlede aaleunger eller 
glasaalene er at finde tidligst ved Frankriges, Irlands og Englands 
kyster. De første er fundne i oktober—december i havet vest for Ir¬ 
land. I januar begynder man at finde de første i franske, irske og 
engelske elve. Tidspunktet for deres ankomst falder senere og senere, 
jo længere øst man kommer, og i Østersjøens inderste dele kommer 
de ikke før de er flere aar gamle. I Finland har man saaledes endnu 
aldrig fundet aal, der er mindre end 3 0 : c m. 
Med hensyn til glasaalenes talrighed, er der en kjendelig forskjel 
i de lande, der ligger nærmest larvernes udbredelsesfelt i Atlanter¬ 
havet. Særlig er de vestengelske elve saa rige paa smaa aaleunger, 
at der i enkelte af disse engelske elve har udviklet sig et fiskeri efter 
dem. De tages l flere elve, eksempelvis i elven Severn, i uhyre mas¬ 
ser og sælges som delikatesse. Sammenlignet med disse uhyre mas¬ 
ser, er de kvanta, der stiger op ad østeuropæiske elve, meget smaa,» 
og jo længere man kommer 1 østover, desto sparsommere blir forekom¬ 
sten af aaleunger, hvad der 1 jo ogsaa er meget rimeligt, idet det na- 
