41 
Vi skal ikke her komme ind paa en indgaaende Beskrivelse af, 
hvad man ved Mikroskopets Hjælp har kunnet iagttage om selve Be- 
frugtningens Gang i Ægcellen, og hvordan den parthenogenetiske Æg- 
celle afviger fra den normale. Vi kan nøjes med at betragte Parthe¬ 
nogenesen, som den viser sig for os for det blotte Øje eller ved Hjælp 
af en Lupe. Vi ser da slet ikke andet end, at Frøanlægget udvikler 
sig tilsyneladende aldeles, som om der var sket en Befrugtning, og 
det Frø, der udvikles ad parthenogenetisk Vej, adskiller sig i ingen 
Henseende fra et normalt Frø, som skylder en Befrugtning sin Til¬ 
blivelse. Det indeholder en Kim af sædvanligt Udseende — under¬ 
tiden tillige Frøhvide, hvis en saadan hører til i den Planteslægt, hvor 
den parthenogenetiske Plante har hjemme. 
Parthenogenesen optræder blandt Blomsterplanterne hist og her 
i det botaniske System uden paaviselig Sammenhæng med Planter¬ 
nes indbyrdes Slægtskab. Alt hvad der kan siges i denne Henseende 
er, at foreløbigt kender man intet aldeles sikkert Exempel paa Par- 
thenogenese hos Enkimbladede, og at de fleste kendte Tilfælde falder 
indenfor de Kurvblomstredes store Familie. 
Hvad Kønsfordelingen hos de hidtil kendte parthenogenetiske 
Planter angaar, da træffer vi tvebo Arter — altsaa Arter, hvor de hån¬ 
lige og de hunlige Organer findes paa hver sine Xndivider —<, enbo 
Arter — hvor de hånlige og hunlige Organer findes paa samme Indi¬ 
vid, men adskilte — og tvekønnede Arter, — hvor de hånlige og hun¬ 
lige Organer findes i samme Blomst. Altsaa heller ikke her er nogen 
Forbindelse mellem Parthenogenesen og Artens Kønsfordeling. 
Vi skal nu omtale en Del af de mere fremtrædende Exempler paa 
Parthenogenese, idet vi holder os til de i de senere Aar undersøgte sikre 
Tilfælde. Der findes nemlig fra ældre Tid en hel Del Angivelser, hvis 
Rigtighed har været betvivlet, og som ikke i nyere Tid er gaaede efter 
under Iagttagelse af alle Forsigtighedsr egler. Til Tider, hvor man 
betvivlede Parthenogenesens Existens hos Blomsterplanterne i det Hele 
taget, har de været forkastede som urigtige, til andre Tider har de 
været betragtede som hævede over al Tvivl. 
Omkring Midten af forrige Aar hundrede iagttog man i de bota¬ 
niske Haver i London (Kew) og Berlin, at en australsk Plante 
af Vorte mælksfamilien, som dyrkedes i Væxthusene, udvik- 
lede Frø i rigelig Mængde, uagtet kun Hunplanten fandtes — Plan¬ 
ten var nemlig tvebo — ja, Hanplanten var overhovedet slet ikke ind- 
