22 
Den bekj endte engelske fiskekj ender Giinther fremsatte herunder 
den anskuelse, at leptocephalerne vistnok var aaleunger ; men at 
de var individer, der af strømmen var ført saa langt bort fra aale- 
ungernes normale milieu, at de havde udviklet sig abnormt under de 
anormale omgivelser. 
I 1886 fangede fanskmanden Y. Delage en Leptocephalus 
morrissii og holdt den i fangenskab fra 7de februar til 5te sep¬ 
tember. I dette tidsrum blev den til en ung havaal. 
D e 1 a g e s afgj ørende forsøg efterfulgtes af italienerne Grassi 
og Calandruccio’ s berømte opdrætningsforsøg med Lept o- 
cephalus brevirostris. Resultaterne, der offentliggjordes i 
1893, godtgjorde udenfor tvil at Leptocephalus brevirostris udviklede 
sig til en almindelig aalefaring og altsaa var larven af den alminde- 
lige aal. 
Nu var saadanne leptocephaler væsentlig kjendt fra sydligere fa,r~ 
vand. Trods den uhyre mængde af undersøgelser som siden 1900' er 
udført i Nordsjøen og Nordhavet, var ikke en eneste leptocephal fun- 
den i disse farvand. 
Da den danske forsker dr. Johs. Schmidt i 1904 med s/s 
„Thor“ fandt en aalelarve søndenfor Pærøerne, var det naturligt at de 
danske undersøgere faldt paa at lede sydover efter flere unger og ikke 
nordover, hvor aldrig nogen var fundet. I aaret 1900 gik derfor dr. 
Schmidt med s/s „Thor“ for at lede efter aalelarver længere syd. 
Han undersøgte i juni strækningen mellem Spaniens nordkyst og 
Bkotlands nordkyst. Saa snart han kom udenfor 1000 meter-kurven 
kunde han her fiske aalelarverne i massevis. Han fik dem i næsten 
hvert træk og et enkelt 2 timers træk kunde indeholde optil 70' stykker. 
Hosistaaende kart (fig. 1) giver en oversigt over de steder, som 
dr. Schmidt har undersøgt i tiden fra april til september. De sta- 
tioner, hvor aalelarver er fundne, er aflagte med et kryds, de negative 
stationer med en prik. Kartet viser særdeles smukt, hvorledes aale¬ 
larverne kun blev fundne over større dybde udenfor Åtianterhavs- 
eggen. Det uhyre antal negative stationer rundt Island, i Nordsjøen 
og Nordhavet illustrerer noksom, at aalelarvernes hjem ikke er i disse 
sidste farvande. Og disse negative stationer i dr. Schmidts kart 
er endda bare et faatal af alle de stationer, der er undersøgt med 
negativt resultat siden aaret 1900. Engelske, tyske og særlig norske 
ekspeditioner har i Nordsjøen og Nordhavet udført tusener af træk 
