17 
hed, at man kan skille de forskjellige led i rækken nd fra de andre 
dels ved fysiske, dels ved kemiske processer; saaledes kan, som før 
nævnt, emanationen skilles fra alle de øvrige ved sin gasformede til¬ 
stand og ved sin evne til at kondenseres ved afkjøling, og radium, C 
kan skilles fra de øvrige former af overført aktivitet ved en elektrolyse. 
Meget interessant er, at polonium indgaar som led i den ovenfor 
anførte række, idet det er identisk med radium F ; denne opdagelse 
skyldes især R u t h e r f o r d. Polonium var det første radio-aktive 
element, der blev fundet i uranbegblende; madame Curie har frem¬ 
stillet det af denne, om ikke i ren, saa dog i en saa koncentreret form, 
at mange af dets kemiske egenskaber er vel kjendte. Det følger i 
kemisk henseende vismuth og er altsaa yderst forskjellig fra radium. 
Om vi end vil sige, at disse stoffe er lidet kjendt med hensyn til ke¬ 
miske egenskaber, saa maa vi ikke glemme, at de alligevel er meget 
vel præciserede, saa hvert stadium med sikkerhed kan erkjendes, om. 
det er alene eller i blanding, ved den for det eiendommelige straale- 
evne, ved straalernes mængde, hastighed og gjennemtrængende evne. 
I det hele taget har vi i radio-aktiviteten faaet et analytisk hjælpe- 
middel, der i ømfindtlighed overgaar alle tidligere kjendte. Ved 
maalinger af straaleevnen og dennes aftagen har man for mange af 
disse stoffe kunnet faststille deres levetid med en merkelig nøiagtighed. 
Der er ved disse transformationer to eiendommeligheder, som jeg 
vil paapege og betone. 
Det er for det første, at de er helt spontane, de gaar for sig 
uden ydre paavirkning; vi kan ikke paa det nærværende tidspunkt 
øve nogensomhelst indflydelse paa dem; vi kan ikke stanse dem, ikke 
sætte dem igang, ikke forsinke dem, ikke paaskynde dem. Og ingen 
af de kemiske eller fysiske forandringer, vi kan i verks ætte hos de radio¬ 
aktive substanser, øver nogensomhelst indflydelse paa deres transfor- 
mation. Radium, spaltes, danner emanation og helium og udsender 
straaler lige godt ved -f 150° som ved 100'0°, under almindeligt tryk 
og ved mange atmosfærers tryk. 
For det andet er det den store lovmæssighed, hvormed disse pro¬ 
cesser gaar for sig. For eksempel har man, som før nævnt, kunnet 
faststille den tid, i hvilken radium-emanationen synker til sin halve 
værdi. Og i hvert eneste enkelt tilfælde, hvorledes end de ydre be¬ 
tingelser stiller sig, vil vi kunne iagttage den samme synken i aktivitet 
i det samme tidsrum, hver gang vil forholdet mellem aktivitets-fald 
og tid kunne udtrykkes ved den samme matematiske kurve. . 
Naturen 1909. 
2 
