11 
var ved thorium-forbindelserne ogsaa andre eiendommeligheder, der 
var vanskelige at forklare. Man maaler i almindelighed disse stoffes 
aktivitet ad elektrisk vei, idet de før omtalte straaler har den evne 
at gjøre luft ledende for elektricitet. Naar man nu maalte aktiviteten 
af et radiumsalt, fandt man et konstant tal. For thoriumsalte kunde 
derimod dette tal variere merkværdig meget i størrelse. Det blev nu 
paavist, at hvis man foretog maalinger af thoriumsaltes aktivitet i 
lukkede kar, fik man bestemte værdier; men i aabne kar blev de for¬ 
styrret af strømningerne i luften omkring. Rutherford bragte 
alt dette i samklang med hinanden ved at antage og ved eksperimen¬ 
ter vise, at der fra thoriumsaltene afgives en gasart, en emanation, 
som selv er radio-aktiv og derfor bidrager til thoriumsaltenes aktivitet. 
Raar luften er i bevægelse, vil denne gasart delvis rives med, og alle 
maalinger maa give ujevne resultater. Emanationen er altsaa selv 
aktiv, den udsender straaler; men den taber hurtig denne sin evne; 
allerede efter et minuts forløb er den sunket til sin halve vær di; 
men saa har den til gjengjæld tjent til at bringe overført aktivitet 
over paa alle de gjenstande, som har været i dens nærhed. 
Det har vist sig, at radiumsalte danner og afgiver en lignende 
gasart, bare rigeligere mængde. Det er denne, som breder sig i 
den omgivende luft, trænger sig ind i alle de omgivende legemer og 
overtrækker disse med et tyndt lag af overført aktivitet. Radium- 
emanationen er ikke fuldt saa ubestandig som thorium-emanationen; 
den synker til sin halve værdi i løbet af omtrent 4 dage. 
For et tredie radioaktivt element, actinium, har D 1 ebierne 
paavist, at det i rigelig mængde afgiver en emanation, der har en 
meget kort levetid; i løbet af omtrent 4 sekunder synker den til sin 
halve værdi. 
For de øvrige radio-aktive grundstoffe, uran og polonium, har 
man ikke hidtil kunnet paavise nogen saadan gasart. 
Radium-emanationen har en saapas lang levetid, at man af den 
kan skaffe sig en nogenlunde stor mængde, den er derfor den bedst 
studerede og bedst kjendte, og vi vil mest komme til at holde os 
til den. 
Yi har oftere nævnt, at den er radio-aktiv ligesom radium selv; 
den udsender straaler og blir derved istand til at fremkalde flere af 
de samme fysiske og kemiske processer, som radium. Da emanationen 
selv, efter hvad man har kunnet paavise, ikke er elektrisk ladet. 
