61 
Mindre meddelelser. 
Forstenede sjøpindsvin pta Vestlandet. De meddelelser om 
fund af forstenede sjøpindsvin i Norge, som tidligere er givet af dr. 
H. H. Reuscli og professor W. C. Brøgger (se Nordgaard’s< artikel „Re- 
ster af en norsk kridtformation ?“ i „Naturen“ for 1908, side 368), kan 
suppleres med en. kort liste fra Bergens museum. 
Et forstenet sjøpindsvin, 3.8 cm. i tvermaal, fandtes i en over- 
maade rigt udstyret kvindegrav fra vikingetiden paa Hopperstad, Vik 
pgd. i Sogn. (B. M, 4511). Det nævnes af A. Lorange bare i museets 
skrevne katalog og ikke i hans publikation af fundet (Fbrtidsforenin- 
gens aarsberetning 1887); forsteningen viser imidlertid rustflekker ef- 
ter at have ligget i berøring med jernsaker i jorden og har altsaa sik¬ 
kert nok ligget i graven. Graven var ikke, som almindelig i vikinge¬ 
tiden, dækket af en kunstig gravhaug, men anlagt i „en morænedan- 
net lang vold“. 
En lignende forstening (B. M. 6283), 2.5 cm. i tvermaal, blev 
i 1902 indsendt til Bergens museum af hr. skolebestyrer A. Salvesen, 
Farsund. Hr. Salvesen meddeler, at forsteningen fandtes paa Huseby, 
Vanse pgd., Lister, i en aker omtrent 150 m. fra stranden. Den laa 
i en spadedybde, og paa samme sted i åkeren laa en hel del mindre 
flintstykker. 
Et større eksemplar (B. M. 6284), 4.j5—4.8 cm. i tvermaal, blev 
ifjor skjænket til museet af hr. S. K. Seiland. Det er fundet paa 
Kollenes i Granvin sogn, Hardanger, paa en indgjærdet slaatteteig 
som kal de s Grønnestrædet. Stedet er en liden dalsænkning, hvor der 
tidligere har gaaet en bæk, som nu har et andet løb. Bækken havde 
gravet sit løb i lerbakken og denne veit fandtes nu fyldt med lerskifer- 
grus, hvori forsteningen fandtes, 15—20 1 cm. under græstorven. Ste¬ 
det har engang været beboet for 100 aar siden eller kanske noget mere. 
Et fjerde stykke af samme slags, men mindre end de andre, findes 
i museets oldsamling, uden nogen opgave om findested eller fundfor- 
hold. Det tør dog antages at være fundet et steds paa Vestlandet. 
H. S. 
Et træk fra røskattens liv. 1 ) . Udenfor gaarden Senjehest i 
Bjarkø, Tromsø amt, ligger der nogle holmer og paa disse holmer 
verper der i vaartiden endel sjøfugl. Nu er som bekjendt røskatten 
en stor ynder af eg, og det lille forstandige dyr havde vistnok rede 
paa, at der paa holmerne var nok af den slags lækkerbidsken. En 
vakker stille vaardag svøm mede derfor en røskatfamilie over sundet 
mellem holmerne og Senjenøén og derover levede de i fryd og gam¬ 
men saalænge æggene vårede. IJnder deres ophold paa holmerne 
hændte en saakaldt „lykkelig begivenhed a inden familien, saaledes 
at den blev forøget med et par individer. Som sagt, saalænge eggene 
vårede, var der herlige dage for den lille røskatfamilie, men denne 
herlighed tog omsider en ende og madspørgsmaalet, som fra de tidligste 
tider altid har været det første og store spørgsmaal, blev ogsaa 
x ) Fortalt ved indvielsesfesten af Skraalsviks kr. ungdomsforenings lokale 
den 6te september 1908. 
