62 
„brændende“ for den lille familie ude paa de smaa holmer. Her var 
gode raad dyre. Havde moderen været alene vilde det have været 
en let sag for hende at svømme over til den store Senjenø, hvor der 
var mad nok, men den lille røskatmor tænkte anderledes. Hun holdt 
saa meget af barnene sine, at hun ikke vilde overlade dem, til den visse 
hungersdød. Nede ved stranden havde hun opdaget en barkebit og 
en stille solskinsdag tager hun de smaa med sig, anbringer dem, en 
paa hver ende af barken, skubber saa den skrøbelige farkost paa sjøen 
og selv svømmer hun bagefter og skyver barken foran sig og holder 
paa saalænge til hun naar velbeholden iland. Fort gaar det ikke og 
nogen strøm er der ogsaa i sundet, men ved ihærdige anstrengelser 
naar hun maalet. 
Det var paa denne sælsomme fart at en af medlemmerne af vor 
ungdomsforening traf dette underlige reisefølge. Han roede selv 
paa en baad, men maatte lægge sig aldeles stille for at ikke bevægelsen 
i våndet skulde bevirke, at de smaa væsener skulde falde i sjøen og 
drukne. I taus beundring laa han længe stille og iagttog reisesel- 
skabet indtil det kom sig vel og vakkert iland. 
J. L. Sellæg. 
Overvintrende linerle. Et temmelig sjelden forekommende tilfælde 
er her indtruffet, idet en linerle (Motacilla alba) har været seet i 
vinter. Den har stadig holdt sig omkring prestegaarden, men har 
været temmelig sky. Den er seet endnu for et par dage siden paa 
sorenskrivergaarden. Den maa sikkerlig nu leve et ret ynkeligt liv 
til straf for, at den havde tullet sig bort, da familien reiste sydover. 
I disse dage har vi her ikke alene en ret streng kulde, ned til 10° R., 
men en sterk og gjennemisnende østenvind, som maa være yderst 
fiendtlig for en insektædende trækfugl. 
Førde prestegaard, 30te decbr. 1908. 
Jonas R. Landmark. 
Temperaturen i store høider. Eftersom man kommer høiere op 
i luften, aftager som bekjendt temperaturen. I de nedre luftlag, 
indtil ca. 10 1 kilometers høide over jorden, er temperaturfaldet 0.5—0.8° 
pr. 100i meter. 
For tiden deltager en hel række stater i undersøgelser over de 
atmosfæriske forhold i uhyre høider over jorden. De største høider 
naaes ved hjælp af gummiballoner, der udvider sig, efterhaanden som 
de kommer op i høiere luftlag. Herved faar de nemlig en konstant 
afdrift, uafhængig af høiden, og skulde derfor kunne stige til ube- 
grænsede høider. Naar ballonen har udvidet sig saa meget, at diame¬ 
teren er blevet dobbelt saa stor, gaar de dog som regel istykker, og 
daler ned. For at ballonens dalen ikke skal faa karakteren af et fald, 
er den gjerne 'forsynet med en liden faldskjærm, og til denne er fast- 
gjort et brev, hvori der loves en belønning for den rigtige tilbage- 
levering af ballonens instrumenter. 
Med saadanne balloner kan man naa kolossale høider. Den 3die 
august 1905 naaede man saaledes en høide af 25,800 meter ved en op- 
stigning fra Strassburg. Lufttrykket var blot 20 mm., d. v. s. ballonen 
havde kun 1 / S8 af hele luftmassen over sig. 
