af den interglaciale periode. Det maa dog bemerkes, at under sten- 
alderen (tapestiden) var klimatet 2—3° varmere end i vor tid. Svol¬ 
vær, som nu har en aarlig middeltemperatur af 4.3°, vilde den gang 
have havt en temperatur omtrent som Kristiansund i vor tid (+ 6.4°). 
Den interglacialé periode efterfulgtes af en ny nedisning. Under 
denne var vel det vestlige Norges kystland isfri, men mægtige bræer 
fvldte dalene og sendte sine ismasser ud i havet. Inde i fjordbundene 
dannedes mægtige raer og morænevolde som Romerheimsraet, Mo- 
strømsraet, E.idslandsraet, Stamnesmorænen o. s. v. I det tidligere 
citerede arbeide af professor B r ø g g e r heder det at der under denne 
sidste nedisning var langs vor hele kyst en ren høiarktisk fauna, sva¬ 
rende til den nuværende fauna i det kariske hav. Kolderup og Rek- 
stad har flere steder langs vestkysten i epiglaciale skj ælafleiringer 
fundet høiarktiske muslinger som Yoldia arctica og i epiglaciale teras- 
ser har de fundet rene høifjeldsplanter som Dryas octopetala, hvad der 
tyder paa at klimatet maa have været meget koldt. Om et fund fra 
Rygg i Gloppen siger saaledes It e k s t a d : Naar hensyn tages saa- 
vel til faunaen som til floraen, kommer vi til det resultat, at aarets 
middeltemperatur den gang var 9—11° lavere end nu, hvilket svarer 
omtrent til det sydvestlige Spitsbergens aarlige middeltemperatur i 
nutiden. Vi ser saaledes at klimatet maa have været rent arktisk. 
Skj ælforekorns terne fra den senglaciale periode viser at klimatet 
lidt efter lidt blir mildere. Det er dog fremdeles koldt. Nærmest maa 
det sammenlignes med det klima, som hersker ved Tromsø og Fin- 
markskysten i vor tid. Hverken under ratiden eller under den epi¬ 
glaciale og senglaciale periode har der saaledes ved vor vestkyst været 
gunstige livsbetingelser for hjorten. Selv om vi antager at hjorten 
forekom her i landet under en del af den interglaciale periode, kan der¬ 
for den interglaciale hjort ikke være stamform for den nulevende. 
Den maa være bleven fordreven under den kolde arktiske ratid. 
Under den postglaciale periode blir klimatet mildere, indtil det 
under tapestiden havde en aarlig middeltemperatur, som var 2—3° 
høiere end den nuværende. Under denne varme periode er det at vore 
mest varmekjære dyr og planter indvandrer. Og først under denne 
periode er det at hjorten viser sig her i landet. . Tapeshjorten kan 
ikke have indvandret fra Skotland, thi landet har den gang ikke ligget 
høiere over havet end i nutiden, der kan saaledes ikke have været no- 
gen landforbindelse med Skotland. Den norske rende har, om vi hol- 
