86 
omtrent i- mm. lang og ^ mm. bred, en ren kjæmpe i forhold til meste¬ 
parten af disse smaa organismer. Den er derfor ogsaa let at finde i 
planktonprø verne, naar den forekommer, og kan kun forveksles med 
den meget mindre art Biddulphia mobiliensis (se figuren), som imid¬ 
lertid har et ganske andet udseende. Denne sidste art er en af de 
planktonarter, som hører hjemme hos os og har gjort det, saa længe 
planktonundersøgelser har været drevne. Strengt taget er der endnu 
en art, Biddulphia regia, som i størrelse staar mellem de to andre 
arter, men i udseende meget ligner B. mobiliensis, saa meget, at disse 
to arter oftest regnes for en. Dønne art er desuden meget sjelden 
hos os. 
Som fiævnt i den omtalte notits kom dr. O s t e n f e 1 d til det 
resultat, at arten hver høst udbredte sig paany fra et sted i nærheden 
åf Elbens munding op langs Jyllands vestkyst, og derfra dels ind i 
Skagerak og Kattegat og med understrømmen af salt havvand vi¬ 
dere ind i den vestlige og sydlige del af Østersjøen, dels mod nord 
og nordvest over til Norges sydkyst og den østlige del af Nordsjøen 
op til havet vest for Norges vestkyst, Nordhavet, hvor han kunde 
følge den til vest for Trondhjemsfjorden (her i mai 1905). Første 
gang viste arten sig i oktober 1903. De internationale terminfarter 
foretages i august, november, februar og mai. Endnu saa sent som 
august 1903 var arten ingensteds at finde, mens den i november samme 
aar var udbredt, mangesteds i stor mængde, op langs Jyllands vest¬ 
kyst og videre ind i Skagerak og Kattegat og langs Norges kyst, hvor 
den for første gang viste sig 26de november i stor mængde i havet 
udenfor Herløfjorden. 
Ostenfeld fandt videre, at arten langs Jyllands kyst og i Skage¬ 
rak, hvor den var saa talrig i november, blir sparsommere udover 
vinteren og vaaren og tilslut forsvinder mere eller mindre fuldstæn- 
dig paa forsommeren, for saa igjen næste høst undertiden allerede 
saa tidlig som i august, at udbrede sig paany fra Elbmundingen 
nordover. 
Di sse Ostenfelds resultater bekræftes fuldstændig ved vore serier 
af kystprøver her fra Bergen. Jeg har ikke fundet arten i nogen af 
vore mange prøver fra tidligere tid end november 1903, men fra den 
tid af har den været tilstede hvert aar i mængde i november og de- 
cember, tildels ogsaa i januar og februar, for saa at bli sparsom og 
tilslut at forsvinde i vaarmaanederne. 
Artens første optræden hos os er særlig interessant. 
