89 
ligvis 36 °/ 00 der. Arten maa derfor, som Osten feid paapeger, i 
liøi grad være „eurytherm“ og „euryhalin“, o: høre til dem, . som 
kan trives under et forholdsvis stort spillerum i temperatur og salt- 
gehalt. s 
• Som nævnt forsvinder arten i løbet af vaarmaanederne, skjønt 
denne tid egentlig ellers netop er diatomacéernes tid. I mars og 
april til ind i mai udvikler der sig nemlig ved vor kyst store masser 
af diatomacéer, soni fylder sjøen, saa man faar planktonnettene fulde 
af en brun, slimet masse, som n ses ten bare bestaar af diatomacéer. 
Dette er ogsaa et for fiskerne vel bekjendt fænomen, da våndet under 
denne tid er langt mindre gjennemsigtigt end før, og denne forandring 
indtræder temmelig pludselig. Under denne diatomacéflom forsvin¬ 
der Biddulphia sinensis. Yandet er i denne tid koldere og salt gehal¬ 
ten mindre end sedvanlig, og m ass erne af diatomacéerne i denne peri¬ 
ode bestaar af nordlige former, tildels rent aktiske. 
Særlig interessant forekommer det mig at være, at denne Bid¬ 
dulphia sinensis samtidig giver os et tydeligt fingerpeg om, hvorfra 
vort plankton kommer i den tilsvarende del af aaret. Sagen blir rig- 
tignok lidt mindre klar derved, at der er to stømninger, den jylland- 
ske og den baltiske, som forener sig. Det viser sig ogsaa samtidig, 
at Biddulphia sinensis ikke holder sig aaret rundt hos os, men stadig 
hver høst kommer til paany ndenfra. 
Vulkanøen Krakataus nye flora. 
Efter A. Ernst. 
Øen Krakatau, som ved det store vulkanudbrud i 1883 ganske 
berøvedes al vegetation, 1 ) afgiver et udmerket felt for udforskningen 
af gangen i en øfloras nyudvikling. Øen besøgtes først i 1886 af 
Melchior T r e u b, direktøren for den botaniske have i Buitenzorg 
paa Java. Han fandt, at det bare fjeld først var bleven erobret af 
blaagrønne alger. Disse dannede underlaget for udviklingen af mos 
x ) Lotsy siger i sin „ Yorlesungen liber DeszendenztheorieiY, Theil II (Jena, 
Gustav Fischer, 1908), s. 479, at en gammel Cycas, som dr. Yaleton for endel 
aar siden kavde fun det paa øen, var det eneste, der var igjen af øens vegetation. 
Ernst nævner ikke dette i det lier omtalte arbeide. Da Lotsy ikke angiver sin 
kilde, kunde det være ønskeligt at faa den at vide. 
