mange steder foregaar disse forandringer saa fort, at mangen ung græn- 
seboer, som efter nogle decenniers forløb gjensaa sit fædreland, med 
ret kunde sige, at det ikke var at kjende igjen paa grund af nydan¬ 
nede tragtformige indsænkninger. Huse maatte paa grund af jord¬ 
skred flyttes, frugthaver, som engang eksisterte, var der ikke mere, og 
nye transportveie var anlagte, da de tidligere var blevne ufarbare.“ 
Jeg tror disse faa ord bedre end lange udredninger viser os, hvilken 
rolle indslyrtninger og jordskjælv spiller i karststrøgene. 
Med det kjendskab, vi har erhvervet til indstyrtningsjordskj sel¬ 
vene, deres optræden og karakter, skulde det ialmindelighed ikke 
være saa vanskelig at af gjøre, om det er et saadant, man staar over¬ 
for. Muligens vil fremtidige undersøgelser kunne fastslaa med sik- 
kerhed, at indstyrtningsjordskjælv ogsaa opstaar ved indstyrtning i 
dislokationshulrum, hvad der teoretisk seet ikke kan være noget iveien 
for. Men aldrig vil indstyrtningsjordskjælvene komme til at spille 
den rolle, som Volger i sin tid antog de gjorde, idet han gik ud 
fra, at der under fjeldkjæderne • eksisterede kolossale hulrum, hvis 
overbygning båres oppe af sidetrykket. Der er paa dette omraade den 
skjønneste enighed mellem seismologer og de geologer, der har be- 
skjæftiget- sig med bjergkjædedannelsens problemer. 
Ved vulkanske jordskjælv forstaaes ikke alle de jordskjælv, som 
optræder i vulkanske egne, men de, som foraarsages af de vulkanske 
kræfter. Man har saaiedes kunnet paavise, at de store syditålienske 
jordskjælv ikke har noget med Etna, Vesuv eller andre af de itali¬ 
enske vulkaner at gjøre, men skyldes bevægelser langs Syditaliens 
store geotektoniske linjer. Karakteristisk for de vulkanske jordskjælv 
er deres eksplosive karakter og deres ringe udbredelse, der ikke staar 
i forhold til den store skade de ofte forsaarsager. Disse jordskjælv 
skyldes formodentlig eksplosion af gas arter, som finder sted i større 
eller mindre dyb under krateret, og erfaringen har godtgjort, at jo 
høiere oppe i vulkanrøret eksplosionen har fundet sted, desto mindre 
har udbredelsen været. Som bevis for, hvor liden udbredelse selv de 
jordskjælv, der har været knyttet til betydelige vulkanske udbrud, har 
havt, kan anføres, at ved Vesuvs udbrud i april 1906 var det kun de 
sterkeste af jordskjælvene, som blev registreret af Mellemitaliens seis¬ 
mografer. Ligeledes kan nævnes, at selv de sterkeste jordskjælv, der 
har ledsaget store udbrud af Etna, kun er følt ganske svagt i de nær- 
mestliggende dele af Calabrien; mens omvendt de tektoniske jord¬ 
skjælv i Calabrien er følt meget sterkt over hele Sicilien. 
