107 
Det spørgsmaal, som her skal behandles, kan formes paa følgende 
maade: Er der nogen fysiologisk grand, som kan forklare det fak¬ 
tum, at for de nord-sydlige trækfugle er de nordlige bredder mest; 
egnet til sommeropholdssted og de sydlige bredder til opholdssted om 
vinteren ? 
Det, som man først kommer til at tænke paa. som grand til dette 
valg af opholdssted, staar ganske naturlig i forbindelse med den større 
eller mindre tilgang paa føde samt midlerne til at skaffe sig den. I 
den arktiske zone ligger hele naturen om vinteren, baade sjø og 
land, lænket under en intens kulde, som f a a dyr kan modstaa. Fug¬ 
lene maa i hvert fald sydover, hvis de ikke vil dø af sult og kulde. 
Det synes saaledes at være temmelig let at forklare denne side af de 
nord-sydgaaende vandringer. Men selv her er det ikke saa simpelt 
som det ved første øiekast synes. Man ser ingen grand, som kan for¬ 
klare de uhyre strækninger, der tilbagelægges under trækket. Som 
oftest vilde det være tilstrækkeligt at foretage en forholdsvis kort reise 
ned til den nærmeste tempererede zone. De fleste af de arktiske træk¬ 
fugle flyver dog forbi og stanser ikke, før de kommer ned til troperne 
eller endog lige ned paa. den sydlige lialvkugie. Og ikke disse alene, 
men ogsaa trækfuglene fra den tempererede zone deltager i vandringen 
og tilbringer vinteren i et sydligt klima. Man kan ikke sige, at alle 
disse fugle drives sydover af mangel paa føde, for under vandrings- 
tiden er der endnu sedvanlig fuldt op af mad. I mange af de egne, 
som passeres under trækket, er der sedvanlig mad nok, ikke alene til 
den permanente fuglebestand, men ogsaa til de myriader, som drager 
forbi i alle retninger. 
Man har beviser for, at det arktiske klima under tertiærtiden 
var ganske forskjelligt fra, hvad det er nu, det var varmt og mildt 
med en overflødighed af baade dyre- og planteliv. Den gang var der 
altsaa ingensomhelst grand til at foretage nord-sydlige vandringer af 
mangel paa føde. Dog har sikkerlig den gang som nu fuglenes 
vandringer fundet sted. Vandredriften er nemlig saa indgroet i fug¬ 
lens natur, at den visselig har udviklet sig samtidig med fuglens flyve- 
organer. 
Lad os nu vende os til den anden side af vandringsspørgsmaalet. 
nemlig vandringen fra syd til nord. Den forklaring, som ligger i 
madspørgsmaalet, og som var saa let at give for det omvendte træk, 
slaar her aldeles ikke til. De tropiske og tempererede egne er nemlig 
