aldeles ikke sparsoinmere forsynet med føde end de egne i det- høie 
nord, hvortil størstedelen af disse trækfugle søger hen. Her staar vi 
ved en alvorlig vanskelighed. Den forklaringsgrund, som til nød strak 
til for trækket sydover, kan ikke anvendes for den modsatte bevægelse. 
En anden forklaring maa søges. Den oprindelige forklaringsgrund 
viser her sin svaghed. Eor det vilde være naturligt, at en omvending 
af virkningen vilde være resultatet af en tilsvarende omvending af 
aarsagen, som frembragte virkningen, og dette er jo i dette tilfælde 
udelukket. 
Hvad kan man da anføre som grund for trækket fra syd til nord 
om vaaren? Gåtke anfører i sit verk (Birds of Heligoland) en mu¬ 
lig aarsag, som han dog straks igjen forkaster. Han siger: „Era 
meget gamle tider an tog man, at det var fuglenes reproduktive in¬ 
stinkt, der om vaaren tvang dem til at vandre til deres ynglepladse, 
paa den tid, da naturen vaagnede til nyt liv; om høsten paamindede 
derimod kulden og den knappe føde dem om at tage midlertidigt op- 
holdssted under varmere bredder. Denne betragtningsmaade har holdt 
sig til nutiden. Det er ikke saa længe siden B r e h m i en af sine 
talentfulde afhandlinger over dette uudtømmelige tema hævdede, at 
de to store faktorer i verdensudviklingen, nemlig sult og elskov, ogsaa 
behersker fuglenes vandringer. Denne forklaring strækker 
dog ikke til; det kan ikke være forplantningsdriften, der tvinger 
fuglene ud paa. deres vaartræk. Der er nemlig mange fugle, som 
ikke yngler hverken det første, andet eller tredie aar af deres liv, 
og dog vandrer de til sit hjem aldeles ligesom de af deres slægtninge, 
der er fuldt forplantningsdygtige. Heller ikke kan det være eksemplets 
magt, der driver dem; de starter nemlig sin reise alene og ganske uaf- 
hængig af andre.“ Gåtke slutter paa følgende maade : „Hvad 
angaar den umiddelbare aarsag til fuglenes træk, saa staar vi overfor 
en gaade, som hidtii har trodset ethvert forsøg paa løsning, og det er 
neppe sandsynligt, at vi kan vente at finde noget fuldt tilfredsstillende 
svar.“ 
Hypotesen om de begyndende kjønsfunktioner som aarsag til træk¬ 
ket fra syd til nord er altsaa slet ikke tilstrækkelig til at forklare fæno- 
menet, selv om kjønsfunktionerne begyndte før trækket, hvilket slet 
ikke er tilfældet. Det synes temmelig sikkert, at der under de nord¬ 
lige bredder maa være noget, som er gunstigt for. avlen eller for op- 
drættet af yngelen. Ivan det være den relative kjølighed, som virker 
