109 
heldigt? Ved første øiekast synes dette umuiigt. Andre dyr, deri 
indbefattet de fugle, som ikke trækker, yngler friskt væk i de hedeste 
egne, og varmen er jo desnden gunstig for rugningen. Mange af de 
øst-vestlige trækfugle har sine rugepladse i det indre af det store euro- 
pæisk-asiatiske kontinent, hvor sommeren er meget varmere end paa 
de vestlige kyster. Jeg har ikke været istan d til at opdage en eneste 
omstændighed, som kunde tyde paa, at en blot og bar forringelse af 
temperaturen skulde begunstige avlingen. Der er vistnok enkelte 
fiske og muligens nogle faa andre dyr, som producerer eg og yngel om 
vinteren, men den alt overveiende regel er den, at arternes forplant¬ 
ning er indskrænket til den varmere aarstid. Vi nødes derfor til 
den antagelse, at trækket fra syd til nord ikke har noget at gjøre med 
gavnligheden af en kjøligere temperatur for forplantningen. Kan man 
da tænke sig andre grunde, hvorfor det skulde være heldig for visse 
fugle at tilbringe sommeren og specielt yngletiden i høiere bredder, 
grunde, som omvendt kan forklare det faktum, at lavere bredder frern- 
byder tilsvarende fordele om vinteren. Det er et svar paa dette spørgs- 
maal jeg i det følgende vil søge at give. 
Lad os begynde med at antage, at fugletrækket er opstaaet af 
nødvendigheden af at skaffe tilstrækkelig føde. Dette er selvfølgelig 
vigtigt til alle aarstider, men ganske specielt vigtigt bliver det i yngle¬ 
tiden, da ikke alene forældrene, men ogsaa det graadige afkom skal 
have mad. Det synes at have været en almindelig mening, at de høiere 
bredder repræsenterede trækfuglenes hjemstavn, og at deres vandringer 
mod nord blot var et udslag af deres længsel mod hjemmet, en længsel, 
som vaagner, naar yngledriften melder sig. Det sydgaaende træk 
skulde derimod være frembragt af det vanskelige eller umulige i at 
skaffe sig tilstrækkelig føde om vinteren. Der er dog som vi har seet, 
vanskeligheder ved at antage klimatiske forhold og den dermed sam- 
menhængende vanskelighed med at skaffe tilstrækkelig mad som eneste 
bestemmende faktor ved fuglenes nord-sydlige vandringer. De kan 
saaledes ikke forklare trækket nordover om vaaren og for mange andre 
fugles vedkommende kan de klimatiske forhold heller ikke forklare 
trækket mod syd om høsten. Mange sjøfugle vilde nemlig hele vin¬ 
teren 'kunne have fuldt op af mad, og desuden foregaar trækket syd¬ 
over ogsaa fra den tempererede zone, hvor der heller ikke altid er 
nogen vanskelighed med foderforsyningen. Det er heller ikke godt at 
forklare, hvorfor høsttrækket ofte begynder paa en tid, da der endnu 
/ 
