112 
af vandringsinstinktet. Det synes dog rimeligt, at der her ogsaa er 
andre faktorer virksomme. Der er jo nemlig mange fugle, som har 
sit hovedkvarter i troperne, hvor forholdet mellem dag og nat ikke 
varierer synderlig i aarets løb. E de ækvatoriale egne forandrer veir- 
forholdene sig temmelig regelmæssig, og disse forandringer er ogsaa 
ledsaget af forandringer i lysstyrken. For de fugle, der overvintrer 
her, kan det meget godt være disse forandringer, der udgjør den 
egentlige stimulus til trækket mod nord. Det er ikke sandsynligt, 
at aarsagen skulde ligge i forandringer i seksualorganerne, siden indi- 
vider, som ikke endnu er kjønsmodne, ogsaa føler samme tilbøielighed 
til vandring. Heller ikke har man noget bevis for, at de seksuelle 
følelser begynder før trækket. 
Den regelmæssighed, hvormed fugletrækket foregaar, viser paa 
det tydeligste, at aarsagen ogsaa maa være af en meget regelmæssig 
art. Udenfor den ækvatoriale zone findes der ingen aarlige for¬ 
andringer, der indtræfter med en saadan regelmæssighed som for¬ 
andringen i dagslysets varighed. Af denne grund kan det meget vel 
betragtes som en mulig bestemmende faktor ved fugletrækket, og det 
har den fordel fremfor andre formodede aarsager, at det kan anvendes 
saavel paa trækket nordover som paa trækket sydover. 
Foruden det nord-sydlige træk, som her er hovedgjenstanden for 
behandling, har man ogsaa de store bevægelser i øst-vestlig retning 
vaar og høst og endvidere vandringer af mere lokal karakter, hvilke 
ogsaa bør nævnes i denne forbindelse. 
De øst-vestlige bevægelser er for mange fugle en del af det al- 
mindelige nord-sydlige træk. Hvad disse angaar, har man formodet, 
at afbøiningen fra hovedretningen nord—syd har sin grund i for¬ 
andringer paa jorden, der har forrykket meridianernes retning, eller 
ogsaa har man tænkt sigy at de er udtrykket for yngleomraadets ud- 
bredelse til siden, eftersom man kommer nordover. Den fysiologiske 
grund til det øst-vestlige, ligesom til det nord-sydlige træk maa i sidste 
instans søges i anledningen til at skaffe den nødvendige næring. Med 
hensyn til de fugle, som ikke viser nord-sydlige tendenser under træk¬ 
ket, og som opholder sig i de tempererede zoner, maa man simpelt¬ 
hen antage, at der selv i de korte vinterdage er anledning nok til at 
finde mad paa de steder, de har valgt som sit vinterkvarter. Mange 
af disse fugle er enten græsspisere eller lever af insekter og mark, 
som de søger sig i jorden eller paa trær. I de store kornprodu- 
