Nyere fremskridt paa farvefotografiens omraade. 
Af Kurt Joel i ,,Himmel und Erde“. 
At fremkomme’med spaadomme paa det naturvidenskabelige og 
tekniske omraade kan ofte være vanskelig nok. Sytti aar er endnu 
ikke forløbne siden den store fysiker og kemiker Gay-Lussac i 
det franske kammer holdt en tale til fordel for D a g u e r r e’ s kunst, 
hvor han blandt andet sagde : „Vi vil forøvrigt straks bemerke, uden 
dog paa nogen maade at ville forringe denne skjønne opfindelses for¬ 
tjeneste, Dag u e r r e’ s palet er ikke meget rig paa farver ; han har 
kun sort og hvidt. Ad fotografisk vei at fremstille et billede med de 
naturlige og afvekslende farver vil for lange tider, ja muligens altid, 
blive en ubesvaret opfordring til det menneskelige snille. “ 
Denne „ubesvarede opfordring til det menneskelige snille “ er nu 
for en stor del bleven be svaret. Vi har nu flere praktiske metoder, 
saa at vi ved hjælp> af lysømfindtlige plader kan faa billeder, som i 
sine farver kommer nær til naturens. Næsten en menneskealder før 
Daguerre’ s studier var forøvrig allerede de første iagttagelser 
gjort in den farvefotografiens omraade. I 1810 meddelte nemlig 
Goethe i et tillæg til l „Farvelærens historie^ en meget betyd- 
ningsfuld iagttagelse af fysikeren 8 e e b e c k. Denne hav de fun- 
det, at under visse betingelser kunde farverne i et spektrum gjen- 
gives paa et papir, som var bestrøget med en klorsølvopløsning. 
Skjønt der blev arbeidet inden lysbilledkunstens omraade, oversaa 
man ganske betydningen af en saadan iagttagelse, uagtet den jo pe- 
gede paa, at man ikke alene kunde overføre paa et stykke papir eller 
paa en sølvplade, som var overstrøgen med en klo r sølv skikt, omridset 
af en gjenstand, men ogsaa dennes naturlige farver. Man saa heri 
kun et tilfældigt fænomen eller en feil under eksperimenteringen. 
Først da man, særlig gjennem berlinerforskeren Wilhelm Zenker, 
havde faaet et nøiere kjendskab iil sammenhængen mellem natur- og 
i) 
Naturen 1909. 
