181 
Vi kommer nu tjl brødrene Lumiére’s farvefotografier. De 
har ikke søgt direkte at naa maalet, men indirekte. Palias Athene 
sprang fuldt bevæbnet nd af Zeus’ hoved, men saaledes gaar det som 
regel ikke med opfindelserne, de kommer meget sjelden i fuldt færdig 
stand frem af opfinderens tankeverksted. Ofte maa endnu i aartier 
opfindelsen forbedres og ændres, før den virkelig blir brugbar. Den 
vei, som brødrene Lumiere slog ind paa, var længe før dem bleven 
forsøgt og det ikke uden resultat. Allerede i 1868 har Ducos du 
H a u r o n klart angivet veien i ,,La Photographie indirecte des Cou- 
leurs“ og taget patent paa sin metode. Men ogsaa denne støttede sig 
til gamle vel kj endte kjendsgjerninger. 
I begyndelsen af det 18de aarhundrede havde Newton fremsat 
den teori,, at alle farver, som forekommer i naturen, kan fremstilles 
af de tre grundfarver rødt, grønt og blaaviolet. Dette havde kobber- 
stikkeren Jacob C' r i s t o p h le Bon praktisk udnyttet. — hvor¬ 
vidt det var med eller uden kjendskab til den Newton’ske teori, maa 
staa hen —da han i begyndelsen af det 18de aarhundrede udførte sine 
farvetryk paa den maade, at han trykkede tre farvede plader over hin- 
anden. Den engelske fysiker Thomas Yo u n g gik endnu videre. 
Han mente at kunne drage den slutning, at det menneskelige øie be- 
sidder tre forskjellige slags nerver, hvoraf den ene er ømfindtlig for 
den røde farve, den anden for den grønne og den tredie for den blaa- 
violette. Ogsaa Helmholtz forklarede synet af farver paa denne 
maade. Nyere undersøgelser, særlig af Baehlm an n, har paavist at 
hvad der sker, naar vore øine opfatter et farveindtryk, er mere ind- 
viklet, end man skulde antage efter den Young-Helmholtz’ske teori. 
Denne teori har dog sin store betydning, thi den danner grundlaget 
for vor tids høit udviklede trefarvetryk og for trefarvefotografiet. 
Du Hauron gik nu ud fra følgende: Naar der fmdes tre farvestoffe, 
hvoraf hvert kun svarer til en af de tre farvefølelser i vor hjerne, da 
maa det kunne gaa an at faa et billede med de naturlige farver ved 
hjælp af tre enkelte fotograferinger af gjenstanden paa tre plader, søm 
saa overstryges med saadanne farvestoffe; de uvedkommende farve- 
straaler maa ved hver fotografering tilbageholdes i et passende 
„straale“ - eller „farvefilter“. Ducos du Hauron viste fremdeles, at 
naar man faar et aftryk af hvert enkelt negativ med dets egen grund- 
farve og bagefter forener de tre aftryk paa samme underlag, saa at 
de fuldstændig dækker hinanden, vil de tre enkelte billeder forene sig, 
