133 
bevidst liavde forudsagt, skulde først mere end to. decennier senere 
ved forsøg blive prøvet. I 1892 søgte amerikaneren Mao Do n o u g h 
patent paa en metode, hvoretter trefarvede straalefiltre under foto¬ 
graferingen skulde anbringes, i kameraet umiddelbart foran den foto¬ 
grafiske plade. Filtret bestod af afVekslende blaa, grønne og røde 
linier, som var saa fine, at der gik 6—10 af dem paa en millimeter. 
Den belyste plade blir fremkaldt og benyttes til fremstilling af et kon¬ 
takt diapositiv. Bringes dette i den rigtige stilling til det under 
fotograferingen anvendte straalefilter, faar man det færdige billede, 
som ved gjennemfaldende lys viser sig farvet og som egner sig til pro- 
jektion. 
Ganske den samme metode slog kort efter Dublinerprofessoren 
Jo ly ind paa. Han udviklede den videre og førte den frem til en 
vis fuldkommenhed. Ogsaa Joly benyttede ved fotograferingen et 
filter, som bestod af tre forskjellig farvede liniesystemer. Denne saa- 
kaldte rist blev oprindelig forfærdiget af glastraade, senere af silke- 
traade, som blev indsatte med fernis. Men i praksis kunde man ikke 
gjøre megen brug af en saadan rist, og man gik over til at trække 
linierne op i de.tre grundfarver med særlig konstruerede penne. Saa 
erholdt man, hvad der ikke var noget særlig stort fremskridt, tre ræk- 
ker linier af en millimeters bredde. Efter fotografering gjennem en 
saadan rist, maatte naturligvis ogsaa det færdige billede blive betragtet 
gjennem en lignende rist. Det er da af betydning at billede og rist 
dækker hinanden. Kun naar dette er tilfældet vil man faa det rette 
farveindtryk. Men selv da viser sig et misforhold, særlig naar bille¬ 
det sees under nogen forstørrelse. Det farvede projektionsbillede maa 
paa grund af den maade, hvorpaa det er fremstillet, vise farverne i 
linieagtig begrænsning. Yort øies evne til at akkomodere sig, kom¬ 
mer os dog her til hjælp, idet det beredvillig overtager blandingen. 
Ved endnu sterkere projektion gjør dog de i striber optrædende far¬ 
ver sig meget merkbare. Billedet viser sig som et vidunderlig vak¬ 
kert straminsbroderi. 
Skulde man gjøre sig haab om noget videre fremskridt, gjaldt 
det at komme forbi to vanskeligheder: den yderst kjedelige og vanske¬ 
lige omstændighed at den fremkaldte plade maatte dækkes af den far¬ 
vede rist og dernæst de stribeformede filtre. Den første betingelse er 
bleven opfyldt derved, at man ikke anbragte farvefiltret foran den foto¬ 
grafiske plade, men i selve pladen. Ogsaa den anden betingelse har 
