135 
bringer paa dette sted en draabe blod, vil man ander mikroskopet 
finde, at stivelseskornene er i diameter dobbelt saa. store som en af 
menneskets røde blodlegemer. Da saadanne blodlegemer i modsæt- 
ning til stivelseskornene har én konstant størrelse og da de er meget 
mindre -— hos f a aret er de saaledes kun 1 / 200 mm. i tversnit —■ vilde 
det muligens have været bedre at benytte blodlegemer. istedetfor 
stivelseskorn. Paa grand af blodlegemernes vandgehalt og ogsaa af 
forskjellige andre grande kunde dog brørene Lumiere ikke brage dem. 
Paa en kvadratmillimetér stor plade talte dr. Krugener ca, 8000 far¬ 
vede stivelseskorn. Paa en kvadratcentimeter vilde der saaledes 
være 800,000 korn og paa en plade af størrelse 9 x 12 cm. ca. 80 mil¬ 
lioner. Joly benyttede seks eller otte linier paa millimeteren. Hvad 
forslog dog det mod. disse 8000' miniaturfiltre paa hver kvadratmilli- 
meter paa de Lumi ére’ske plader! 
Det paa denne maade omhyggelig tilberedte lag af stivelseskorn 
blir nu overtrukket med en isolerende f er nis. Paa dette yderst fine 
beskyttende hylle kommer det lysømfindtlige lag, som indeholder rigé- 
ligt af brdmsølv. Om der som bindemiddel for dette anvendes kolo- 
dium eller gelatin, maa staa hen. Krugener, Valentin og Neuhauss 
siger at det førstnævnte blir anvendt ; de plader derimod som dr. E. 
Koenig og dr. K. Gfundlach benyttede, var gelatinplader. Dette er 
dog af underordnet betydning, muligens og at det er en fabrikhemme- 
lighed, som opfinderne vil forbeholde for sig selv. Hovedsagen er, 
at vi har et lysømfindtligt lag, som er ømfindtligt for alle spektrets 
farver og derfor heller ikke tør udsættes for rødt lys. 
Nu kan vi fotografere, Eør dette sker, maa vi dog indskyde foran 
objektet et lysfilter. Alle pankromatiske plader — de Lumiere’ské 
danner ikke nogen undtagelse — er meget mere ømfindtlig for blaa 
straaler end for grønne eller røde. Blaa og særlig ultraviolette 
straaler virker paa pladerne, mens de ikke kan give øiet noget indtryk 
af farve eller farvenuance. Det af brødrene Lumiere afstemte og til 
deres autokromatiske plader hørende gule filter afsvækker den altfor 
sterke indvirkning af de blaa og ultraviolette straaler, mens det lader 
de grønne og røde straaler gaa igjennem saagodtsom usvækkede. Før 
eller efter denne korte forberedelse har man i fuldstændigt mørke at 
lægge pladen i kassetten saaledes at belysningen sker fra bagsiden; 
lysstraalen maa nemlig først gaa gjennem glaspladen og derpaa gjen- 
nem stivelseskornlaget. Da det lysømfindtlige lag ligger bag et filter 
